ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 березня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 399/526/18
провадження № 22-ц/4809/582/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі  колегії суддів судової палати в цивільних справах:     
головуючого - Кіселика С.А., (суддя - доповідач),
суддів: Голованя А.М., Єгорової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Верес»; 
розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Богданової Марини Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року у складі судді Шуліки О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» про припинення зобов`язань по договору оренди землі та зобов`язання її повернення, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» і просила суд: - визнати припиненими правовідносини сторін за договором оренди землі від 02.01.2008 року, зареєстрованим у Світловодському міськрайвідділі КРФ ДП УД № 040938100004 від 27.02.2009 року; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Верес» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер 3524685800:02:000:0416, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області, загальною площею 3,30 га.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій та мотиви його прийняття
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС» - Нижник В.В. про зупинення провадження у справі.
Зупинено провадження по справі № 399/590/17, провадження 2/399/306/17, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС» про припинення зобов`язань по договору оренди землі та зобов`язання її повернення до закінчення перегляду справи №399/590/17, за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки, у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із ухвалою суду,  Богданова Марина Григорівна , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі адвокат Богданова Марина Григорівна, яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , посилається на те, що вирішення справи №399/590/17 за позовом ОСОБА_2 про дострокове розірвання договору оренди, ніяким чином не може мати преюдиціальне значення для розгляду справи № 399/526/18 за позовом ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин за договором оренди землі, у наслідок не продовження строку дії такого договору.
Крім того, правовідносини у справі № 399/590/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки не є подібними правовідносинам, що стали підставою для подання позову ОСОБА_1 .

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу Нижник В.В., який діє в інтересах ТОВ «Верес» зазначив, що враховуючи положення статті 31 Закону України «Про оренду землі», а також ідентичності п.11.4 у договорах оренди у наведених справах, питання стосовно подібності правовідносин та підстав звернення до суду залишається риторичним, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України та виходив з того, що згідно ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 11.06.2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки і витребувано з Онуфріївського районного суду Кіровоградської області справу № 399/590/17. 
Зупинення провадження у даній справі, на думку суду, до моменту вирішення іншої справи є доцільним, оскільки висновок касаційної інстанції у подібних справах має суттєве значення для вирішення даної справи, а тому зупинив провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду цивільної справи № 399/590/17. 
З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки провадження у справі зупинено з порушенням норм процесуального права, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі.
За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.
Судом першої інстанції залишена поза увагою та обставина, що виходячи з положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не навів аргументів на підтвердження того факту, що в межах розгляду цієї цивільної справи неможливо з`ясувати усі необхідні юридичні факти, які є підставами заявленого ОСОБА_1 позову.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи неможливий до розгляду цивільної справи № 399/590/17, яка перебуває на розгляді у касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду. 
Однак колегією суддів встановлено, що цивільна справа № 399/590/17 розглядалась не Великою Палатою Верховного Суду, а Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року у справі № 399/590/17 набрало законної сили після його перегляду 07.11.2017 року апеляційним судом, суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у даній справі, допустивши порушення норм процесуального закону.
За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, у порушення статті 251 ЦПК України, необґрунтовано задовольнив клопотання  про зупинення провадження у справі, неправильно вказав, як підставу зупинення провадження у цій справі, на наявність іншої справи, судове рішення у якій набрало законної сили. Таким чином, порушивши норми процесуального права суд ухвалив судове рішення, яке не відповідає гарантіям здійснення судового розгляду справи протягом розумного строку, без невиправданих затримок.
Крім того, 22 січня 2020 року постановою Верховного Суду по справі №399/590/17, до розгляду якої зупинялося провадження у даній справі, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2017 року залишено без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Богданової Марини Григорівни, яка діє в інтересах  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року про зупинення провадження скасувати. Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 17 березня 2020 року 

Головуючий суддя                                                С.А.Кіселик

Судді:                                                                А.М.Головань 

                                                                       С.М.Єгорова