П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 484/207/20	

Головуючий в 1 інстанції: Максютенко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2020 року (суддя Максютенко О.А., м. Первомайськ, повний текст рішення складений 24 лютого 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними бездіяльності, дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича у виконавчому провадженні ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення 11.12.2019 року до примусового виконання;
- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по виконавчому провадженню ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року;
- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати повідомлення від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.12.2019 року ВП №60931824 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а, виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року;
- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року;
- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру, передбачені ч. 2, 3 ст. 63 та ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, у виконавчому провадженні ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2020 року клопотання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено. Замінено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на належного відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. у виконавчому провадженні ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення 11.12.2019 року до примусового виконання. В задоволення іншої частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на необґрунтованість рішення та таким, що містить порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким його адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонов Д.К. при здійсненні виконавчого провадження ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року, не взяв до уваги, що виконавчий лист по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 не передбачає вчинення кількох (різних) дій боржником та строки виконання рішення суду. Таким чином, державний виконавець при здійснені виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого документу не звернув уваги на викладену у виконавчому листі резолютивну частину постанови.
Апелянт зазначає, що звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року у справі №484/1989/15-а, щодо зобов`язання Миколаївського обласного військового комісаріату надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 для цілей перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 29.05.2014 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2015 року №350/174/308/387/ПС з врахуванням винагороди за тривалу безперервну службу 20 років, суду не надано. Виконання рішення в цій частині виконавцем не проводилося, хоча про це зазначено у наданому виконавчому листі.
Таким чином, постанова суду у справі №484/1989/15-а згідно з виконавчим документом не виконана в повному обсязі. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2019 року у справі №484/5260/19 провадження №2-а/484/116/19 р. набрало законної сили 24.12.2019 року.
Отже, апелянт вважає, що Повідомлення від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.12.2019 року ВП №60931824 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а, виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року, є незаконним, підлягає скасуванню та виконавче провадження ВП №60931824 повинно бути відкрито.

17 квітня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу в порядку ч. 3 ст. 194 КАС України за його відсутності.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, в тому числі, подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 для цілей перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 01.04.2013 року, з 01.09.2013 року та з 01.01.2014 року відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2007 року по справі № 2-а-69/2007р. з врахуванням премії відповідно до п. «в» ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у розмірі 1772,00 грн., а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання (а.с. 28-41).
На підставі такої постанови судом 21.12.2017 року було видано виконавчий лист ОСОБА_1 для пред`явлений до примусового виконання.
Поштовим відправленням позивач 10.12.2019 року направив до ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області виконавчий лист по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.
11.12.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області було отримано виконавчий лист, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №5521311058817.
24.12.2019 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазонов Д.К. виніс Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а, виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року. В Повідомленні від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24.12.2019 року ВП №60931824 зазначено: «Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Таким чином, резолютивною частиною виконавчого листа по справі №484/1989/15-а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником різні та строки виконання рішення суду. Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.
Не погоджуючись з Повідомленням про повернення виконавчого документа, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що дії державного виконавця стосовно повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання не протягом трьох днів, як то передбачено ч. 4 ст. 4 Закону №1404-У111 є протиправними. Щодо вимог позивача про зобов`язання винести постанову про відкриття виконавчого провадження та негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру суд першої інстанції зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первинних вимог.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає ст. 287 КАС України.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 лютого 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404).
За визначенням ст. 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону №1404).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються:1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.
Отже, з системного аналізу наведених правових норм вбачається, що державний виконавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, повернути такий виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання зокрема, у разі його невідповідності вимогам ст. 4 Закону №1404.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КАС України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Як свідчать обставини справи, після отримання державним виконавцем 11.12.2019 року виконавчого листа в супереч вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону №1404, державний виконавець лише 21.12.2019 року виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, тобто через 13 днів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення 11.12.2019 року до примусового виконання.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій державного виконавця по поверненню виконавчого документа виконавцем без прийняття до виконання, суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.
Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Частиною 2 ст. 4 Закону №1404 встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Частиною 4 ст. 4 Закону №1404 встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.
Колегія суддів наголошує на тому, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме заяви позивача щодо примусового виконання виконавчого листа №484/1989/15а, державний виконавець виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання посилаючись на те, що резолютивна частина виконавчого листа містить вчинення кількох (різних) дій боржником та різні строки виконання рішення, що відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 12).
При цьому, колегія суддів зазначає, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам ці недоліки можуть бути виправлені стягувачем, який може звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення виконавчого документа у відповідність із зазначеними вимогами, і це не позбавляє його права пред`явити виконавчий документ на виконання.
Щодо вимог про зобов`язання винести постанову про відкриття виконавчого провадження та негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення, оскільки вони є похідними від первинних вимог.
Посилання апелянта на ту обставину, що головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазоновим Д.К. при примусовому виконанні постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 по примусовому виконанню виконавчих листів по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, виданих Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року, які містять тотожні вимоги резолютивної частини виконавчого листа по справі №484/1989/15-а та не передбачають вчинення кількох (різних) дій боржником різні та строки виконання рішення суду, а відповідно були відкриті виконавчі провадження, апеляційний суд, як і суд першої інстанції відхиляє, оскільки не може надавати правову оцінку діям головного державного виконавця Сазонова Д.К. стосовно відкриття вищезазначених виконавчих листів.

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов