Справа № 462/6119/19                                Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М. 
Провадження № 22-ц/811/893/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення віку трьох років,-
В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 2000,00 грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 2000,00 грн. на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 2000,00 грн. на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 2000,00 грн. на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення повноліття та на утримання дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення віку трьох років ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем 31.08.2002 року зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на даний час перебувають на її утриманні. Відповідач не допомагає матеріально, їй самій важко утримувати дітей, давати все необхідне для повноцінного їх розвитку. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей та її утримання, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом.
Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення віку трьох років задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2019 року.
В задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 768,40 грн. судового збору.
Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає його незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що він є офіційно працевлаштованим, в зв`язку з чим суд безпідставно вирішив стягувати з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а також, що поза увагою суду залишилася та обставина, що він проживає із своєю сім`єю та її утримує. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 червня 2020 року, є дата складення повного судового рішення – 12 червня 2020 року.
12 травня 2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпідставною та необгрунтованою. Звертає увагу, що скаржник не надає їй регулярно кошти на утримання дітей, а намагається такими діями маніпулювати, оскільки надання чи ненадання коштів на утримання дітей зводить до її поведінки. ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року залишити без змін.
ОСОБА_1 в своїх поясненнях на відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу зазначає, що він ніколи не відмовлявся і не відмовляється від утримання його сім`ї. Звертає увагу, що він не має можливості забезпечити ОСОБА_2 той рівень життя якого вона бажає, оскільки його заробітна плата не є високою. Для дачі більш детальних пояснень просить справу слухати з викликом сторін, однак суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, оскільки розгляд справи даної категорії в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників передбачено чинним законодавством, а доводи скаржника щодо необхідності здійснювати розгляд справи з викликом сторін не є поважними, в зв`язку з чим, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи з викликом сторін – відмовити. ОСОБА_1 скористався свої правом на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року та в апеляційній скарзі виклав обставини щодо незаконності та необгрунтованості рішення суду першої інстанції
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.
Постановляючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що аліменти в розмірі 1200 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2019 року є достатнім. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд врахував матеріальне становище відповідача, а також те, що він проживає разом з дружиною та дітьми разом.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2002 року.
В шлюбі у них народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом із позивачем та відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно довідки про доходи №1/10 від 06.10.2019 року виданої ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_1 працює на посаді столяра-складальника, місячна заробітна плата становить 4250 грн.
Також судом встановлено, що відповідач належним чином не утримує дітей, не приймає належної участі у їх вихованні в зв`язку з чим вона звернулася з даним позовом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно Закону України "Пpo Дepжавний бюджeт на 2019 рік", на момент звернення позивачем до суду з даним позовом, прожитковий мінімум:
для дитини віком до 6 років становив 1699 грн., з 01 грудня – 1779 грн.;
для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв становив 2118 грн., з 01 грудня – 2218 грн.
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підставна та підлягає до часткового задоволення і, що З відповідача слід стягувати щомісячно на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Офіційне працевлаштування відповідача та отримання ним мінімальної заробітної плати не може бути підставою для присудження аліментів у частці від доходу в розмірі меншому необхідного для мінімального забезпечення його дітей.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Колегія суддів враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, вважає визначений судом місячний розмір аліментів в сумі 1200 грн. на дитину є таким, що забезпечить дитині належне матеріальне утримання та розвиток.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що відповідач забезпечує своїм чотирьом дітям належне матеріальне утримання і їх розвиток, а також, що його дружина звернулася до суду з безпідставним позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі так як він є працевлаштованим і вона мала б просити стягувати аліменти на дітей у частці від доходу.
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, врахувавши матеріальне становище відповідача, оскільки враховуючи визначений судом розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача на утримання його дітей, у нього відсутня можливість для надання матеріальної допомоги його дружині.
Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд-, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 грудня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 12 червня 2020 року

               Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

                                                                       Р.П. Цяцяк