ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10495/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року (суддя Сидоренко Д.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 26.02.2020 року) у справі № 160/10495/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М ТРИ» до Дніпропетровської митниці ДФС, про скасування рішення про коригування митної вартості, -

в с т а н о в и в:
                                         25.10.2019 року ТОВ «М ТРИ» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення  про коригування митної вартості товарів № UA110150/2019/200201/2 від 23.09.2019 року.
                                        Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року позовні вимоги ТОВ «М ТРИ» задоволено. 
                                        Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Дніпровська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні ним оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації він керувався прописаним у Митному кодексі України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товару, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та здійснено заміну відповідача у справі з  Дніпропетровської митниці ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «М ТРИ» при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Дніпропетровська митниця ДФС не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору.  Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою    визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось.  Суд першої інстанції наголосив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості.
Матеріалами справи встановлено, що 25.04.2019 року між ТОВ «М ТРИ» (покупець) та «YUHUAN GUANFENG AUTO PARTS CO., LTD» (Китайська Народна Республіка) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт (угоду) №GF-PA19001, за умовами якого продавець здійснює поставку товару згідно рахунків, а покупець приймає та оплачує товар.  Відповідно до пунктів контракту, ціна за партію і одиницю товару міститься в комерційних інвойсах які є невід`ємною частиною контракту. Ціни товару визначаються сторонами на умовах поставки FOB (Інкотермс 2010) – порт Ningbo, Китай, ціна товару включає в себе: вартість товару, вартість упаковки товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар, вартість експортного митного оформлення товару та вартість завантаження товару на перевізні засоби в порту завантаження. Умовами контракту визначено, що умови поставки можуть бути змінені за згодою сторін, що вказується у інвойсах на відповідну партію товару.
Додатковою угодою №1 до контракту №GF-PA19001 від 14.05.2019 року сторони домовилися змінити п.3.1 контракту виклавши його наступним чином «3.1 продавець здійснює поставку товару морським транспортом на умовах поставки FOB (Інкотермс 2010) – порт Ningbo, Китай», тобто усунуто розбіжність щодо визначення порту відправки, яка містилась у договорі. 
На виконання умов контракту, 25.04.2019 року між сторонами укладено комерційний інвойс №GF-PA19001 на поставку шрусу колісного – запчастини до легкових авто із п`яти найменувань (кількість 2200), загальною вартістю 12720,00 доларів США.  
Встановлено, що для здійснення митного оформлення товару 10.09.2019 року позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію № UA110150/2019/238295, відповідно до якої було задекларовано товари до розмитнення: запчастини та пристрої моторних транспортних засобів: шрус колісний – запчастини до легкових авто: SK 96257804 OP-1012 (NEW) 500 шт., SK 96243569 OP-1035 400 шт., SK 245-2215012 FI-1019 700 шт., SK 105246 OP-1009A 300 шт., SK 245-2215056 LD-5006 300 шт., виробник YUHUAN GUANFENG AUTO PARTS CO., LTD, на умовах поставки FOB CN Ningbo.
Позивач при поданні митної декларації визначив митну вартість партії товару за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), виходячи з ціни, встановленої сторонами у контракті на умовах поставки визначеної комерційним інвойсом №GF-PA19001 - 12720,00 доларів США.
Встановлено, що разом з ВМД № UA110150/2019/238295 позивачем подано до митного органу: зовнішньоекономічний договір поставки GF-PA19001 від 14.05.2019 року; комерційну пропозицію Commercial Purpose від 25.04.2019 року б/н; прайс лист від 25.04.2019 року б/н; комерційний інвойс Сommercial Invoice №GF-PA19001 від 25.04.2019 року; пакувальний лист Packing List від 15.07.2019 року б/н; коносамент Bill Of Lading № YMLUM232399985A від 30.07.2019 року; автотранспортна накладна № 00436 від 06.09.2019 року; договір транспортного експедирування № 0058 від 02.09.2019 року; рахунок на оплату № 132 від 05.09.2019 року; договір на перевезення автомобільним транспортом № 1607-10/19кт від 01.07.2019 року; експертне митна декларація країни відправлення. 
Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи. Митницею запропоновано усунути неточності щодо п. 3.1 договору від 25.04.2019 року №GF-PA19001 де вказано, що «Продавець здійснює поставку Товару морським транспортом на умовах поставки FOB - порт Циндао, Китай», однак згідно товаросупровідним документам та п.2.4 цього ж договору, умови поставки FOB зазначено порт Ningbo, Китай; пунктом  3.3 договору передбачено, що про передбачувану дату відвантаження товару продавець повинен сповістити покупця не пізніше, ніж за 2 дні до дати відправлення транспорту, таке сповіщення не надано до митного оформлення; відповідно до зазначених умов поставки, фрахт сплачується одержувачем, але згідно коносаменту від 30.07.2019 року №YMLUM232399985A, фрахт вже сплачено на момент його видання. Митницею також вказано, що  згідно п.2.1.1 договору транспортного експедирування від 02.09.2019 року №0058 експедитор організовує перевезення вантажів за плату і за рахунок клієнта. Надане до митного оформлення платіжне доручення від 11.09.2019 року №1363 про сплату на підставі договору ТЕ N0058 суперечить переліченим вимогам, та й договір транспортного експедирування №0058 було укладено 02.09.2019 року, коли вантаж було вже згідно наданих товаросупровідних документів відправлено та фрахт сплачено. Пунктом 2.2.2 договору транспортного експедирування від 02.09.2019 року №0058 передбачено, що експедитор за дорученням та за рахунок клієнта має страхувати вантаж та у відповідності до п.8 ч.2 ст.53 Митного кодексу України якщо здійснювалось страхування декларант подає - страхові документи, що містять відомості про вартість страхування, однак декларантом не надано до митного оформлення страхових документів. Згідно наданої до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення від 22.07.2019 року вантаж було відправлено на підставі коносаменту M232399985G, який не надано до митного оформлення, а наданий до митного оформлення коносамент від 30.07.2019 року №YMLUM232399985A видано пізніше ніж оформлено експортну декларацію.
ТОВ «М ТРИ» отримавши повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, надало: додаткову угоду від 14.05.2019 року до контракту від 25.04.2019 року №GF-PA19001; повідомлення про відвантаження товару; лист експедитора від 18.09.2019 року; заявку на ТЕО від 15.07.19 року; додаткову угоду № 1 від 04.09.2019 року до договору транспортного експедирування № 0058 від 02.09.2019 року; замовлення №  М232399985G від 27.07.2019 року. 
23.09.2019 року прийнято рішення про коригування    митної вартості    товару №UA110150/2019/200201/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. На підставі цього рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA1101050/2019/00598 від 23.09.2019 року. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок ВМД № № UA807170/2019/040993  від 30.07.2019 року.
Коригуючи митну вартість, митний орган змінив ціну товару, визначивши вартість за одиницю товару як 6,1500 доларів США, загальну вартість з 12720,0000 доларів США на 21328,2000 доларів США, митниця прийшла до висновку про заниження митної вартості товару: запчастини та пристрої моторних транспортних засобів: шрус колісний – запчастини до легкових авто: SK 96257804 OP-1012 (NEW) 500 шт., SK 96243569 OP-1035 400 шт., SK 245-2215012 FI-1019 700 шт., SK 105246 OP-1009A 300 шт., SK 245-2215056 LD-5006 300 шт., виробник YUHUAN GUANFENG AUTO PARTS CO., LTD.
Як було вказано, митниця використала наявну інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядними методами (шостим), оформленого за митною декларацією № UA807170/2019/040993  від 30.07.2019 року.
Для випуску товарів у вільний обіг, позивачем подано нову митну декларацію №UA110150/2019/240588 від 26.09.2019 на підставі ч. 7 ст. 55 МК України, шляхом надання гарантій. 
Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3  ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями  статей 65,  66  цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій  і  шостій статті 52  цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості, а саме: уточнення до договору від 25.04.2019 року №GF-PA19001 щодо умови поставки «FOB порт Ningbo, Китай», сповіщення про відвантаження товару,  пояснення щодо сплати фрахту, пояснення щодо наданого до митного оформлення платіжного доручення від 11.09.2019 року №1363 про сплату на підставі договору ТЕ N0058, страхові документи, що містять відомості про вартість страхування, пояснення щодо копії експортної декларації країни відправлення від 22.07.2019 року, де вказано, що вантаж було відправлено на підставі коносаменту M232399985G, який не надано до митного оформлення, а наданий до митного оформлення коносамент від 30.07.2019 року №YMLUM232399985A видано пізніше ніж оформлено експортну декларацію. ТОВ «М ТРИ» надано додаткові документи, які пояснюють та усувають наявні недоліки у митному оформленні. 
Щодо ненадання до митного оформлення повідомлення про передбачувану дату відвантаження, товариством надано до митниці лист відправника відносно запланованої дати відвантаження товару. Митному органу надано лист перевізника ТОВ «АФ-ГРУПП» від 18.09.2019 року вих.№15 в якому повідомлялося про те, що на виконання погодженої заявки №001 від 15.07.2019 року вартість фрахту згідно коносаменту від 30.07.2019 року №YMLUM232399985A була сплачена агентом (SHENZHENHUNICORNFREIGHT SERVICE CO., LTD) 30.07.2019 року ТОВ «АФ-ГРУПП» сплатить суму згідно вищезазначеного коносаменту на протязі 180 календарних днів з моменту виставлення агентом рахунку.  05.09.2019 року експедитором ТОВ «АФ-ГРУПП» виставлено рахунок на оплату №137 на загальну суму з ПДВ 29059,47 грн, який згідно листа ТОВ «АФ-ГРУПП» вих.№15 від 18.09.2019 року сплачено в повному обсязі згідно платіжного доручення №1363 від 11.09.2019 року. 
Щодо ненадання до митного оформлення страхових документів, встановлено, що позивач не доручав експедитору здійснювати страхування вантажу, внаслідок чого ненадання до митного оформлення страхових документів не може бути підставою для неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості товарів. 
ТОВ «М ТРИ» надано суду, та такі ж пояснення надавались митному органу, з приводу того, що у копії експортної декларації країни відправлення від 22.07.2019 року вказано, що вантаж було відправлено на підставі коносаменту M232399985G, який не надано до митного оформлення, а наданий до митного оформлення коносамент від 30.07.2019 року №YMLUM232399985A видано пізніше ніж оформлено експортну декларацію. Позивачем пояснена, що в експортній митній декларації №310120190517842421 від 22.07.2019 року в графі «Номер замовлення» зазначено не номер коносаменту YMLUM232399985A від 30.07.2019 року, а номер M232399985G замовлення, як того і вимагає сама форма експортної митної декларації. Перед оформленням коносаменту постачальник або його експедитор здійснює бронювання (замовлення) всієї або частини вантажомісткості судна (так звана «букіровка»). На підтвердження такого бронювання (замовлення)  видається відповідна накладна з номером такого бронювання (замовлення). 27.07.2019 року було здійснено бронювання (букіровку) місця на судні та оформлена накладна  №M232399985G. Саме номер замовлення НОМЕР_1 , як того і вимагає форма експортної митної декларації, було вказано постачальником у графі «Номер замовлення» експортної митної декларації №310120190517842421 від 22.07.2019 року. Номер контейнеру №YMLUM232399985A, вказаного в замовленні №M232399985G від 27.07.2019 року, співпадає з номером контейнеру, вказаного в коносаменті №YMLUM232399985A від 30.07.2019 року. Коносамент було оформлено пізніше ніж експортну митну декларацію, оскільки з моменту оформлення експортної митної декларації і до прийняття вантажу на борт судна пройшло 8 днів. Оскільки коносамент оформлюється в день прийняття вантажу на борт судна та відповідно його було оформлено 30.07.2019 проку.
Стаття 53 МК передбачає необхідність подання до митного органу разом з митною декларацію - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Вимогу виконано та позивачем було надано висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1664 від 19.07.2019 року, висновок містить інформацію про ціну товару. 
Встановлено, що Дніпропетровською митницею ДФС при коригуванні митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією від 10.09.2019 року № UA110150/2019/238295, використовувалась інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядним (шостим) методами згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема UA807170/2019/040993  від 30.07.2019 року.
В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 30.07.2019 № UA807170/2019/040993, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товарів: запасні частини до вантажного а/м «FOT ON» вантажопідйомністю до 75 тон, з пластмаси, для охолоджуючої рідини: заглушка для прикриття отворів в кабіні 3253 – 1 шт., виробник SHANDONG RUI JI GAO IMPORT AND EXPORT Co., Ltd; запасні частини до вантажного а/м «FOT ON» вантажопідйомністю до 75 тон – частини мостів, з чорних металів, не штамповані: корпус балансира -1 шт., кришка балансира 1шт., втулка півосі передній (підматочину) – 2 шт., шайба сателіта диференціала переднього моста – 12 шт., шайба шестерні піввісьовій переднього моста – 4 шт., шайба сонячної шестерні бортов, виробник SHANDONG RUI JI GAO IMPORT AND EXPORT Co., Ltd. Декларацією підтверджується, що на територію України від експортера SHANDONG RUI JI GAO IMPORT AND EXPORT Co., Ltd, на умовах поставки FOB CN QINGDAO, ввезено товари за переліком.
Умови поставки товару FOB Інкотермс-2010, передбачають, що продавець виконує постачання, відвантаживши товар на морське судно в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з розвантаження товару, відстань до порту доставки товару впливає на вартість перевезення. 
Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією № UA110150/2019/238295 10.09.2019 року, оформленою позивачем та декларації, яка була використана  № UA807170/2019/040993 від 30.07.2019 року, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, товар, який брався до порівняння. Товар, що ввозився є різним. Тобто Дніпропетровська митниця ДФС неправомірно використала декларацію № UA807170/2019/040993 для співставлення характеристик товару та умов поставки та для коригування митної вартості, поставка за якою була скоригована за шостим методом.
          Коригуючи митну вартість, Дніпропетровська митниця ДФС вказувала на розбіжності, проте, що саме заважало митниці встановити митну вартість на основі зовнішньоекономічного контракту з урахуванням транспортних витрат, митниця не обґрунтувала, чому для коригування митної вартості товару вибрано саме митну декларацію UA807170/2019/040993 від 30.07.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, митниця використала інформацію щодо раніше задекларованих, не аналогічних товарів, поставлених на різних умовах, різними виробниками та імпортерами, що на думку суду, впливає на визначення митної вартості товару.
Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій статті 58  цього Кодексу. 
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)   неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом – за ціною товару, чому саме вищевказана вантажно-митна декларація застосована до спірних правовідносин. 
Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту,   подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб`єктом владних повноважень. З огляду на вищевказане, зміну розподілу судових витрат не проводити.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 160/10495/19 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова