ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3300/19                                                                                Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,
          при секретарі                    - Кузик О.С., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И Л А :

              У листопаді 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просила:
- скасувати податкове повідомлення рішення від 25.09.2019 року № 00001453305, яке винесено ГУ ДПС у Чернігівській області відносно ОСОБА_1 ;
- скасувати податкове повідомлення рішення від 25.09.2019 року № 00001463305, яке винесено ГУ ДПС у Чернігівській області відносно ОСОБА_1 ;
- скасувати податкове повідомлення рішення від 25.09.2019 року № 00001473305, яке винесено ГУ ДПС у Чернігівській області відносно ОСОБА_1 .
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.    
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної податкової служби України у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
      Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як спадкоємець, є донькою ОСОБА_2 , як спадкодавця і членом сім`ї першого ступеня споріднення, відтак, щодо неї податковим кодексом України не встановлено обов`язку подання річної декларації про майновий стан і доходи та оподаткування отриманої спадщини у вигляді нерухомого майна, у зв`язку з чим податкові повідомлення - рішення, прийняті Головним управлінням Державної податкової служби України у Чернігівській області є протиправними та підлягаю скасуванню.
      Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним, з огляду на наступне.
              Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 19.04.2016 отримала у спадок від її батька ОСОБА_2 спадкове майно, що складається з трьох земельних ділянок, кадастрові номери: 7421487600:03:000:1556, 7421487600:03:000:1557, 7421487600:03:000:1558.
Відповідне право власності посвідчується трьома свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 19.04.2016 року.
У період з 27.08.2019 року по 02.09.2019 року Головним управлінням Державної податкової служби України у Чернігівській області, на підставі наказу про проведення документальної невиїзної перевірки від 29.07.2019 року № 1581, а також письмового повідомленні про дату початку та місце проведення перевірки від 29.07.2019 року № 307/25-01-13-04-08 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.
          За результатами даної перевірки було складено відповідний акт, яким встановлено , порушення позивачкою вимог п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179, п.п. 164.2.10, п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.2.1 п 168.2 ст. 168 та п.п. 1.1 п 16/1 підрозділу 10 Податкового кодексу України.
На підставі вищевказаного Акту, 25.09.2019 року Головним управлінням Державної податкової служби України у Чернігівській області було винесено податкові повідомлення-рішення № № 00001453305, № 00001463305, № 00001473305, які по пошті 26.09.2019 року були направлені позивачу і отримано нею 01.10.2019 року.
          Вважаючи винесені податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює   Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно п.179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Згідно п.179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій ним податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована органом державної податкової служби, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом. 
Згідно пп. 49.18.4. п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.
Відповідно до п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є:
- фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;
- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в  Україні;
- податковий агент.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:
а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;
б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
Об`єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Військовим збором оподатковуються доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних, компенсаційних або інших виплат і винагород, які нараховуються платнику у зв`язку із трудовими відносинами після 3 серпня 2014 року за будь-які періоди.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Втім, відповідно до п. 179.2 ст. 179 ПК України обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримав доходи:
- у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до розділу IV Податкового кодексу України оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 Податкового кодексу України.
Встановлюючи черговість споріднення позивача, як спадкоємця та ОСОБА_2 , як спадкодавця, необхідно керуватися частиною 1 статті 1261 Цивільного кодексу України, відповідно до якої до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, вбачається, що ОСОБА_1 (в дівоцтві - ОСОБА_1 ), як спадкоємець, є донькою ОСОБА_2 , як спадкодавця і членом сім`ї першого ступеня споріднення.
Відтак, Податковим кодексом України не встановлено обов`язку для позивачки подання річної декларації про майновий стан і доходи та оподаткування отриманої спадщини у вигляді нерухомого майна, що, в свою чергу , свідчить про відсутність у неї зобов`язання щодо нарахування, декларування та сплати податку з доходів фізичних осіб з підстав спадкування за заповітом від спадкодавця першого ступеня споріднення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваному рішенні суду. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року - без змін.
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко     

                                                                                                    Л.Т.Черпіцька 

Повний текст виготовлено 02 червня 2020 року.