Номер провадження: 22-ц/813/3153/20 
Номер справи місцевого суду: 521/14768/17
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Плавич І.В. 28 серпня 2019 року у м. Одеса, -
встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). 
В обґрунтування позову посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №505 від 26 вересня 2014 року.
У період шлюбу у подружжя народилась дитина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратила до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер. 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року надано сторонам по справі строк для примирення до 13 лютого 2018 року. Провадження у справі зупинено (а.с. 30).
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 116-117).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року позов  ОСОБА_2 , та зустрічний позов ОСОБА_1  було задоволено. Шлюб між  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , зареєстрований 26 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №505 від 26 вересня 2014 року, - розірвано. Стягнуто з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень. Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_3  суму оплаченого судового збору у розмірі 740,80 гривень  (а.с. 124-126).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не сповістив його належним чином про час та дату судового засідання, під час якого було постановлене оскаржуване рішення суду. Крім того, як вказує представник ОСОБА_1 , апелянтом до суду першої інстанції 30 травня 2019 року було подано зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, а у матеріалах справи міститься позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яку останній не подавав (а.с. 131-136).
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді питання про розірвання шлюбу, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №505 від 26 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . 
У період шлюбу у подружжя народилась дитина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Іллічівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 11 травня 2016 року.
Згідно вимог позовної заяви, а також зустрічного позову, сторони просили суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер.
У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. 
Як регламентує ст. 1 ч. 2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
При цьому згідно із ст. 24 ч. 1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Відповідно до частин 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбу є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні вимоги ОСОБА_1 підлягали задоволенню, тому що примирення, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін.
Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що апелянтом до суду першої інстанції 30 травня 2019 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, було подано зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, а у матеріалах справи міститься позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яку останній нібито не подавав.
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано позовну заяву про розірвання шлюбу, яка розглянута судом, і не надано жодного належного доказу на підтвердження існування зустрічної позовної заяви про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Так, у разі направлення вказаної позовної заяви до суду засобами поштового зв`язку, як це зазначено у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 міг надати суду апеляційної інстанції відповідні докази того, що направлено ним було саме позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя (опис, накладна тощо), що апелянтом зроблено не було. Крім того, згідно наявного у матеріалах клопотання ОСОБА_1 про постановлення ухвали за зустрічною позовною заявою, останній вказує, що їм 30 травня 2019 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, було направлено до суду зустрічну позовну заяву саме про розірвання шлюбу, а не про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.
Що стосується посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1  про те, що суд першої інстанції не сповістив апелянта належним чином про час та дату судового засідання, під час якого було постановлене оскаржуване рішення суду, то колегія суддів вважає, що вказаний довід апеляційної скарги не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1  скористався своїм правом на оскарження судового рішення у суді апеляційної інстанції, та, відповідно, йому був забезпечений доступ до суду для реалізації його прав на захист своїх інтересів
Також колегія суддів враховує викладену у заяві від 01 червня 2020 року позицію позивача у справі ОСОБА_2 , яка категорично не згодна на збереження шлюбних відносин та на примирення із відповідачем, який, на її думку, затягує розлучення у судовому порядку з метою психологічного тиску на позивача.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 18 червня 2020 року.

      Головуючий                                                              С.О. Погорєлова 

Судді                                                                 А.П. Заїкін

        О.М. Таварткіладзе