Справа № 344/15893/19 
Провадження № 22-ц/4808/205/20 
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів     Горейко М.Д., Матківського Р.Й.,
секретаря    Маслей А.М.,
з участю представника апелянта Рокетської С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника АТ КБ «Приватбанк» на рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Шамотайлом О.В. 27 листопада 2019 року в м. Івано-Франківськ, 
в с т а н о в и в: 
У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подано позов до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором кредиту, який мотивований тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.04.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитний договір, укладений між сторонами, складається з підписаної відповідачем заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та тарифів Банку. З моменту підписання фізичною особою заяви, між кредитором і позичальником було укладено кредитний договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитором договору. Відповідачем підтверджено свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис у заяві.
Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.08.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 62 079,31 грн, з яких: 0,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9228,54 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 – заборгованість за нарахованими відсотками, 46695,50 грн - заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 2722,92 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн, 500,00 грн -  штрафу (фіксована частина), 2932,35грн штраф (процентна складова). 
Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати (а.с.1-6).
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.04.2016 року в розмірі 6000 (шість тисяч ) гривень 00 коп. несплаченого тіла отриманого кредиту та витрати по сплаті судового збору в розмірі  - 185,66 грн. у задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с.73-76).
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову, представник АТ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність рішення суду в цій частині, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинами справи.
Апелянт зазначає, що безпідставним є фактичне звільнення судом боржника від сплати заборгованості за неустойкою з урахуванням того, що відповідачем заборгованість не оспорювалася та не заявлялись позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним або нікчемним. Відповідач відзив не надав та жодним чином не спростував доводи позивача. При тому відсутність підпису боржника на відповідних тарифах , умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються в певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши таким чином згоду на них. А відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.03.2019 року у справі 428/28/17, саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин. Крім того жодного підпису відповідача під публічними розміщеними Умовами та правилами закон не вимагає, про що вказано у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 року у справі 9238760/18.
Апелянт вказує, що в даному випадку відповідач, підписуючи анкету заяву від 15.04.2016 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.
З виписки по кредиту чітко прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, отримував кошти через банкомати, скористався сервісом «Оплата частинами» та за даною послугою ним знімалися платежі в період часу з 08.09.2016 року по 08.08.2017 року. Наведене свідчить, що відповідач отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також йому добре були відомі і зрозумілі умови договору, жодних заперечень щодо розміру заборгованості за договором не було.
Посилаючи на положення Умов та правил надання банківських послуг, а саме пункти 1.1.1.93, 2.1.1.14.2, 2.1.1.14.2.1, 2.1.1.14.3, 2.1.1.14.7 апелянт вказує, що оскільки відповідач самостійно не вносив кошти на погашення заборгованості за сервісом «Оплата частинами», то заборгованість за даною послугою погашалася банком за рахунок овердрафту встановленого на кредитну картку, в результаті чого заборгованість за простроченим тілом кредиту є більшою, ніж сума встановленого кредитного ліміту.
Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача (а.с.79-83).
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідач у судові засідання не з`явився жодного разу. Судом виконаний обов`язок щодо його повідомлення про день, місце та час розгляду справи у спосіб направлення рекомендованої поштової кореспонденції за місцем проживання (реєстрації) відповідача та опублікування оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому апеляційний суд розглянув справу за відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Рокетської С.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі  питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для  вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини  сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає  застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в  позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Відмовляючи у задоволенні  позову  у  частині стягнення штрафних санкцій та частини тіла кредиту, суд  першої інстанції виходив з положень ст.ст.526,530, 611, 612, 634, 1054 ЦК України,  встановивши, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст.634 ЦК України, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», що розміщені на банківському сайті, які не містять підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Щодо стягнення з відповідача лише частини тіла кредиту, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в розмірі 6000 грн з огляду на  фактичне отримання відповідачем саме такої суми та її несплату.
Встановлено, що відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, в якій відсоткова ставка чи інші умови кредитних зобов`язань позичальником не узгоджувались, кредитний ліміт не встановлювався (а.с.15).
Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач підтвердив, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Він зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку -  www.privatbank.ua. (а.с.15).
Позивач зазначає, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір.
Із цієї заяви виходить, що позичальник погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 
У позовній заяві представник позивача зазначає, що 15.04.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 6000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.2.3, п.2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням  банку, і клієнт дає право банку в будь – який момент  змінити (зменшити бо збільшити) кредитний договір.
Відповідно до п.1.1.7.11 Договору Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Пункотом 1.1.7.43 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Згідно з п.2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору.
При непогашені суми простроченого кредиту згідно з п.2.1.1.12.6.1 договору на суму 100 грн клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн за кредитними картками, відкритими у валюті USD) та 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6.договору).
У витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», долученому до позовної заяви, містяться умови кредитування (процентна ставка, комісія, порядок погашення кредиту тощо) по кредитній картці «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD» із зазначенням, що повна версія Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с.9).
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 старт карткового рахунку – 26.11.2015 ( НОМЕР_1 ); зміна кредитного ліміту - 02.08.2018 року (кредитний ліміт – 0,00, встановлення кредитного ліміту); зміна кредитного ліміту  - 23.06.2016 року (кредитний ліміт: 5000 грн,  збільшення кредитного ліміту); зміна кредитного ліміту – 31.01.2017 року (кредитний ліміт 6000 грн; збільшення кредитного ліміту) (а.с.85, 121).
Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 15.08.2019 року становить 62079,31грн. та складається з: 0,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 9228,54 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 – заборгованості за нарахованими відсотками, 46695,50 грн - заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 2722,92 грн - заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., 500,00 грн. -  штрафу (фіксована частина), 2932,35грн. штраф (процентна складова) (а.с.11-14).
З виписки карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 по картці 99926254623428818 вбачається, що станом на грудень 2019 року баланс картки складає мінус 62 100,07 грн. (а.с.86-89, 122-125).
Представник банку у судовому засіданні надала пояснення, що відповідач користувався послугою «Оплата частинами», яка дозволяла купувати у торговій мережі товари та послуги і оплачувати їх частинами банківськими коштами з використанням кредитної карти. Таким чином, за рахунок овердрафту відповідач перевищив ліміт кредитування, оскільки почала утворюватися з його вини заборгованість за вже придбані ним товари і послуги.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як зазначено в ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору( ч. 2 даної статті).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як зазначено в ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Встановлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу, крім того анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення терміну повернення кредиту, розміру та підстав для нарахування  неустойки.
Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не підписані позичальником, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Роздруківка із сайту позивача належним та допустимим доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
З огляду на відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», не є належним та допустимим доказом, оскільки оригінал такої довідки в судове засідання для огляду не представлений.
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регламентують правові засади договору приєднання.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору щодо неустойки (пені та штрафів) за користування кредитом.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату   пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують встановлених обставин справи, відповідають наведеним положенням закону та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від  03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), тому не можуть бути прийняті до уваги.
Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн, з огляду на наступне.
Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 15.08.2019 року  прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 9228,54 грн.  (а.с.11-14).
Крім того, відповідно до виписки про рух коштів за відкритою 15.04.2016 року кредитною карткою № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 поповнював картковий рахунок, погашаючи  заборгованість за кредитними зобов`язаннями, розраховувався за придбання продуктів харчування і користувався послугою «Оплата частинами»,  виконував інші операції . (а.с.86-89).
У п`ятій колонці розрахунку заборгованості зазначена сума простроченого тіла кредиту в розмірі 9228,54 грн. При тому дані , які містяться у колонці четвертій розрахунку заборгованості свідчать про видане тіло кредиту на конкретну дату і ці дані співпадають із арифметичним розрахунком у колонці 5.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що відповідач має прострочену заборгованість по тілу кредиту лише на суму 6 000 грн, оскільки такий висновок не підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи. 
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання  боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 9228,54 грн.     
В силу вимог частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог( частина 1 статті 141 ЦПК України) 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України,  суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду від 27 листопада 2019 року змінити в частині стягненого розміру заборгованості за кредитом та судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Івано-Франківським МУ ГУМВС України в Івано-Франківській області 01.08.1998 року, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, адреса місцезнаходження вул. Грушевського, 1Д м. Київ, заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 9228, 54 грн (дев`ять тисяч двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят чотири копійки) та судовий збір, сплачений при подачі позову  та при подачі апеляційної скарги в розмірі 435,49 грн (чотириста тридцять п`ять гривень сорок дев`ять копійок). 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий                                                                                    І.О. Максюта
Судді:                                                                                              М.Д.Горейко
                                                                                                         Р.Й.Матківський
Повний текст постанови складено 18 березня 2020 року.