Ухвала
Іменем України 
15 червня 2020 р.
м. Київ
Справа №750/6330/19
Провадження № 51-2780 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2020 року щодо нього,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2020 року вищезазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку. 
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає скаргу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Однак, усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга засудженого не містить посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 370, 374, 412-414, 404, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
 
У касаційній скарзі засуджений не зазначає, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення допущені цим судом, а також, у чому вони полягають. При цьому, він лише посилається на статті 376, 405, 407, 419 КПК України, однак, які саме порушення вказаних статей допущені судом у даному кримінальному провадженні при винесенні оскаржуваного судового рішення не вказує. 
До того ж, відповідно до статті 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Поряд з цим, зазначена в касаційній скарзі вимога про скасування вироку місцевого суду не повною мірою узгоджується з вищезазначеними положеннями Закону, оскільки не містить того, яке рішення має ухвалити касаційний суд стосовно ухвали апеляційного суду та в якому саме суді повинен бути призначений новий розгляд кримінального провадження.
Крім того, усупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії вироку місцевого суду.
 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.       
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3