УХВАЛА

13 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/1169/17
адміністративне провадження №К/9901/5367/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі №826/1169/17 за позовом Громадської організації «Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
26.02.2020 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2020 касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статей 332, 330, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
31.03.2020 від Головного управління ДФС у м. Києві надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №№826/1169/17 у зв`язку з неналежним фінансуванням податкового органу.
Розглянувши вказане клопотання, Суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.
Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
Правові засади сплати судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-V (в редакції, що є чинною на час звернення з касаційною скаргою)
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір»     від 08.07.2011 № 3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.
Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.
Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. 
Враховуючи вищенаведене, Суд дійшов висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.
Між тим, ухвалою Верховного Суду від 11.03.2020 відповідачу запропоновано звернутися до Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та наданням доказів на їх підтвердження.
Подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивовано, тим що скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою у справі №826/1169/17, проте ухвалою Суду від 27.12.2019 касаційну скаргу повернуто у зв`язку з несплатою судового збору.
Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Окрім того, з огляду на приписи статті 44 Кодексу адміністративного судочинства  України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи та з метою добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Зазначені ж у клопотанні відповідача підстави про поновлення строку касаційного оскарження не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.
Таким чином, враховуючи те, що наведені Головним управлінням ДФС у м. Києві підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними, а клопотання із зазначенням інших причин на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження відповідачем не подано, колегія суддів, відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі №826/1169/17 відмовити.
У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №826/1169/17 відмовити.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 у справі №826/1169/17 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І. А. Гончарова

Судді                                                                                                              І. Я. Олендер

                                                                                                              Р. Ф. Ханова