Ухвала
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 352/1802/18
провадження № 61-47697св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,
треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Нікром Трейд Груп»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписану адвокатом Лазоренко Тетяною Володимирівною, на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2018 року у складі судді: Хоминець М. М., та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року в складі колегії суддів: Бойчука І. В., Девляшевського В. А., Пнівчук О. В.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про усунення перешкод у користуванні майном.
 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, оскільки ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у рамках кримінального провадження накладено арешт на спільне сумісне майно подружжя, а саме: земельну ділянку, 43/100 частини домоволодіння, корпоративні права, квартиру та нежитлове приміщення. Згідно ухвали слідчого судді від 30 травня 2018 року всі об`єкти були передані в управління відповідачу, що є неправомірним, порушує право спільної сумісної власності та створює перешкоди у користуванні майном.
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили усунути перешкоди у користуванні майном, що перебуває у режимі спільної сумісної власності, шляхом припинення Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів організації управління наступним майном:
земельна ділянка з кадастровим номером 2625887800: 02:006:0196, розташована за адресою: Івано-Франківська область , Тисменицький район, сільська рада Черніївська ;
43/ 100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;
корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу ТОВ «Водне плесо»;
корпоративні права у вигляді 20% статутного капіталу ТОВ «Мережа супермаркетів «Плюс Бонус»;
корпоративні права у вигляді 50% статутного капіталу ТОВ «Прикарпатська керамікам»;
корпоративні права у вигляді 100% статутного капітал ПП «Плюс 999»;
корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу ТОВ «НІКРОМ ГРУП ЛТД»;
корпоративні права у вигляді 49,9% статутного капіталу ТОВ «Калуський Бровар».
 
Короткий ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Тисменицького районного суду від 10 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом спору є нерухоме майно та корпоративні права, що належать позивачу ОСОБА_2 , на які відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року накладено арешт у рамках кримінального провадження № 52016000000000439, внесеного до ЄРДР 21 листопада 2016 року, у якому ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України. Згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року у рамках вказаного кримінального провадження арештовані нерухоме майно та корпоративні права передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». В статті 174 КПК України передбачено порядок скасування арешту майна та можливість скасування такого арешту повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження.
 
Суд першої інстанції вказав, що з огляду на те, що стосовно спірних нерухомого майна та корпоративних прав застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна та передача арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, усі питання щодо застосованих заходів кримінального провадження належить розглядати саме у рамках кримінального провадження. Питання про усунення перешкод у користуванні арештованим майном шляхом припинення його управління Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, належить розглядати у рамках кримінального провадження у порядку, передбаченому КПК України.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду від 10 вересня 2018 року без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року у рамках кримінального провадження арештовані нерухоме майно та корпоративні права передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Статтею 174 КПК України передбачено порядок скасування арешту майна та можливість скасування такого арешту повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження. Заперечення проти ухвали слідчого судді про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, може бути подано під час підготовчого провадження в суді. Відповідно до вимог Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами являє собою діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні. Таким чином, правильним є висновок суду, що стосовно спірних корпоративних прав та нерухомого майна застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна та передача арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тому питання щодо застосованих заходів кримінального провадження належить розглядати саме у рамках кримінального провадження. Питання про усунення перешкод у користуванні арештованим майном шляхом припинення його управління Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, належить розглядати у рамках кримінального провадження у порядку, передбаченому КПК України.
 
Аргументи учасників справи
 
У грудні 2018 року  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, підписану адвокатом Лазоренко Т. В.,в якій просила скасувати оскаржені рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. При цьому посилалася на те, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанції посилаються на статтю 174 КПК України, яка стосується виключно арешту майна та не стосується передачі активів в управління та зазначають, що заперечення проти ухвали слідчого судді про передачу майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів може бути подано під час підготовчого провадження у суді у кримінальній справі. Суди помилково застосовують цю норму до такого специфічного режиму користування майном, як управління майном Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, бо насправді чинним КПК України, не передбачено, ні в апеляційному, ні в іншому порядку перегляд рішення про передачу активів в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів що істотно порушує право осіб на ефективний засіб юридичного захисту. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин у праві стосовно процесуального врегулювання розгляду питання щодо скасування передачі активів в управління Національного агентства України. Виходячи із фактичної ситуації, що склалась та наявності очевидних перешкод у користуванні власним майном, застосування такого цивільно-правового способу як усунення перешкод у користуванні є цілком законним та обґрунтованим методом відновлення порушених прав.
 
У грудні 2018 року Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржені рішення залишити без змін.
 
Відзив мотивовано тим, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Фактично позивачі не погоджуються з рішеннями, прийнятими у кримінальному провадженні, а тому їх позовна заява не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.
 
У березні 2019 року  ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 подала письмові пояснення, в яких просила скасувати оскаржені рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. Письмові пояснення мотивовані тим, що позивачі не оскаржують ухвали про арешт коштів чи передання майна в управління відповідачу, а просять усунути перешкоди, які створює їм відповідач. Справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а майно передане в управління відповідачеві неправомірно.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2020 року: відмовлено у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_4 , про виклик сторін в судове засідання для надання пояснень; призначено справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.
 
З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення з підстав порушення правил юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 260, 403, 404ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Передати справу № 308/11052/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук