П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/1193/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Майстер П.М.  
Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 
22 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року адміністративний позов позивача повернуто на підставі ст. 169 КАС України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 312, п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року    підлягає скасуванню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що з даним позовом ОСОБА_1  звернувся до суду у лютому 2020 року .
Ухвалою від 02 березня 2020 року, суд першої інстанції залишив позовну заяву позивача без руху з підстав недотримання вимог статтей 160, 161 КАС України та повідомив про необхідність протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали виправити вказані недоліки позовної заяви.
24 березня 2020 року позовну заяву позивача повернуто на підставі статті 169 КАС України, у зв"язку з невиконанням позивачем у встановлений строк вимог суду щодо усунення виявлених недоліків позовної заяви. При цьому, в оскаржуваній ухвалі суд зазанчив, що копію ухвали від 02.03.2020 року про залишення позовної заяви без руху направлено на адресу позивача зазначену ним у позовній заяві, однак на адресу суду повернувся конверт із вкладенням. Причиною повернення листа відділенням поштового зв`язку вказано: "за місцем обслуговування".
Крім того, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу зауважив, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.17 р. (набуло статусу остаточного 16.05.17 р.) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 4 жовтня 2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 1 квітня 2008; and Muscat, цит. вище, § 44) (п. 53).
Таким чином, Хмельницький окружний адміністративний суд виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк, а тому, керуючись статтею 169 КАС України, повернув її позивачу.
На думку колегії суддів апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про достатність підстав для повернення позовної заяви позивача не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Нормами статті 169 КАС України визначено, що суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що не мав можливості усунути виявлені судом недоліки позовної заяви, оскільки не отримав копію ухвали від 02.03.2020 року. Крім того, апелянт зауважив, що оскільки після подання позовної заяви до суду, він перебував на стаціонарному лікуванні,  тому разом з позовом направив до суду першої інстанції заяву, в якій повідомив ішну поштову адресу для листування, а самеу: АДРЕСА_1 . Також позивач вказав свій номер мобільного телефону: НОМЕР_1 . 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи встановила, що дійсно, у справі міститься заява позивача від 27 лютого 2020 року, відповідно до якої, позивач повідомив суд про іншу адресу для отримання інформації про рух своєї справи, ніж зазначену в позовній заяві, та вказав засоби телефонного зв"язку. При цьому зміну адреси позивач пов"язав зі стаціонарним лікуванням, що підтвердив відповідними доказами. З матеріалів справи колегією суддів також встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи та має проблеми зі здоров"ям, а саме опорно-рухового апарату. 
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вчиним всі необхідні дії та заходи для отримання інформації про рух своєї справи. В свою чергу суд першої інстанції, не взяв до уваги зазначені обставини, не скористався можливістю направити позивачу ухвалу від 02.03.2020 року на іншу, вказану ним адресу. Крім того, суд не з"ясував причини неотримання позивачем ухвали суду від 02.03.2020 року, зокрема не скористався можливістю зв"язатись з позивачем засобом телефонного зв"язку, проігнорувавши при цьому надані ним докази про перебування на станціонарному лікуванні.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.
Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач вчинив всі необхідні дії для виконання вимог суду та усунення недоліків позовної заяви. На переконання колегії суддів неотримання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в даному випадку відбулось не з вини позивача, а тому зазначене не може бути підставою для її повернення та перешкоди у зверненні до суду за захистом своїх прав.
Отже, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє порушене на його думку право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому з метою забезпечення права позивача на доступ до суду є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.
Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року  скасувати.
Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Граб Л.С.