ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/5338/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання:  Мартинюк М. О..,
за участю представників сторін:
позивача  - не з`явився, 
відповідача  - не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Подуфала Ірини Олександрівни
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 (судді: Антонік С. Г., Березкіна О. В., Іванов О. Г.) у справі 
за позовом Фізичної особи - підприємця Подуфала Ірини Олександрівни
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"
про визнання недійсними рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення та скасування оперативно - господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Фізична особа - підприємець Подуфала Ірина Олександрівна звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акта про порушення №122513 від 07.05.2018, що оформлене протоколом №30/8 від 07.11.2018. Також просить суд   скасувати застосовану оперативно-господарську санкцію в сумі 368 622, 50 грн та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3 524 грн та витрат на професійну правничу допомогу 18 000 грн.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт про порушення від 07.05.2018, складений відповідачем за відсутності споживача, є недопустимим доказом факту порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), а тому не може бути підставою для застосування оперативно-господарських санкцій. Акт від 07.05.2018 року був розглянутий 07.11.2018 з порушенням строку (через 184 дні від дня його складення).   З цих підстав рішення відповідача, оформлене протоколом № 30/8, вважається недійсним та підлягає скасуванню відповідно до прямої вказівки на це в пункті 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ). Крім того, позивач вважав, що відповідачем безпідставно здійснено нарахування вартості недорахованої електричної енергії за 634 дні, починаючи з 11.08.2016 - дати останньої технічної перевірки точки обліку по 07.05.2018 - дату усунення порушення та виявлення самовільного підключення, що не відповідає вимогам пункту 2.7 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем   ПКЕЕ   (далі - Методика), що також є підставою для визнання рішення комісії недійсним.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 (суддя Манько Г.В.) позов Фізичної особи-підприємця Подуфала І.О.   до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" задоволено. Визнано недійсним рішення комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"   по розгляду акта про порушення № 122513 від 07.05.2018, що оформлене протоколом № 30/8 від 07.11.2018. Скасовано оперативно-господарські санкції на загальну суму 368 622,50 грн, які встановлені протоколом № 30/8 від 07.11.2018. Стягнуто з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь фізичної особи - підприємця Подуфала І.О. судовий збір 3 524 грн, витрат на професійну правничу допомогу 18 000 грн.

2.2. Рішення суду мотивоване тим, що мало місце порушення вимог пункту 6.41 ПКЕЕ, оскільки акт про порушення складено за відсутності позивача. Відповідачем не були дотримані вимоги пункту 8.2.6 ПРРЕЕ при розгляді акта про порушення № 122513 від 07.05.2018 в частині визначення дійсного обсягу необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків. Крім того, акт про порушення був складений 07.05.2018, і у відповідача не було необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення, щоб відраховувати термін розгляду акта з дати їх отримання оператором системи від експертної установи. Втім, фактично акт від 07.05.2018 був розглянутий 07.11.2018 з порушенням строків - через 184 дні від дня його складення, тому рішення відповідача, оформлене Протоколом № 30/8, вважається недійсним та таким, що підлягає скасуванню відповідно до прямої вказівки на це в пункті 8.2.6 ПРРЕЕ. В оспорюваному акті не зазначено, що представники енергопостачальника проводили демонтаж будівельних конструкцій з метою виявлення безоблікової проводки, в той час як представники енергопостачальника зобов`язані візуально обстежити цілісність приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, та провести обстеження схеми електропостачання помешкання споживача на предмет виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій. 
Суд звернув увагу на невідповідність вимогам Методики складеного відповідачем розрахунку, оскільки встановив, що 11.08.2016 представники енергопостачальника провели технічну перевірку приладу обліку електроенергії. При цьому комісією з розгляду актів про порушення при розрахунках не було враховано номінальний струм 40А ввідного автоматичного вимикача, про який зазначено в акті № 122513 від 07.05.2018 про порушення, а розрахунковий струм 55А перевищує номінальний струм 40А ввідного автоматичного вимикача. 
Вимоги про стягнення витрат на надання правничої допомоги, суд визнав обґрунтованими, оскільки між позивачем та фізичною особою - підприємцем, адвокатом Ямковим В. І. підписано договір про надання правничої допомоги, позивачем сплачено вартість правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру на оплату правничої допомоги.
2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано частково недійсним рішення комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акта про порушення №122513 від 07.05.2018, що оформлене протоколом №30/8 від 07.11.2018 та скасовано оперативно-господарську санкцію частково, в сумі 96 220,48 грн. Стягнуто   з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь фізичної особи - підприємця Подуфала І.О. судовий збір в сумі 1 230,13 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19   961 грн (13   301 грн в суді першої інстанції та 6   660 грн в апеляційній інстанції). Видачу наказу доручено господарському суду Дніпропетровської області.
2.4. Суд апеляційної інстанції виходив із того, що факт порушення позивачем ПКЕЕ, зафіксований в акті від 07.05.2018, підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем. Акт складений відповідно до Методики та ПКЕЕ, чинних на час його складання, із зазначенням усіх необхідних даних для застосування Методики. Крім того, суд виходив із того, що відсутність повноважного представника позивача під час складання акта не спростовує факту самого порушення та порушення відповідачем ПРРЕЕ при розгляді акта про порушення. 
3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї. 
3.1. Не погодившись із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 в частині відмови в позові, фізична особа-підприємець Подуфала І. О. звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 в частині відмови у позові та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019, стягнути з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь фізичної особи-підприємця Подуфала І. О. судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 7 048, 00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у сумі 9 000,00 грн. 
3.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм права, що містяться у пунктах 3.33, 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, пункту 4.1 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №782/12656 щодо дотримання процедури складання та правомірності акту про порушення, а також недодержання апеляційним судом норм процесуального права, що містяться в статтях 75, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, в частині оцінки достовірності та допустимості акта про порушення як доказу. Крім того, скаржник зазначає про порушення та невірне тлумачення апеляційним судом норм права, що містяться в пункті 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо правомірності повторного розгляду акта та дотримання відповідачем строків його розгляду.
3.3. АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Подуфала І. О. без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі - без змін. 
Крім того, відповідач просить у разі задоволення касаційної скарги фізичної особи-підприємця Подуфала І. О. зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 2 000,00 грн. В обґрунтування зазначеного доводу, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" зазначило, що для адвоката позивача ця справа не є складною, оскільки не потребувала значних витрат часу для вивчення доказової та нормативної бази, підготовка касаційної скарги не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, вивчення судової практики та додаткового законодавства, справа розглядалася судами першої та апеляційної інстанції, де всі обставини було вивчено та встановлено. Адвокатом не наведено розрахунок часу, витраченого на підготовку касаційної скарги, не наведено розрахунку витрат у разі його особистої присутності у судовому засідання суду касаційної інстанції. Заявлені витрати є неспівмірними, на думку відповідача, завищеними та не відповідають ринковій вартості послуг адвоката.  
4. Обставини справи, встановлені судами   
4.1 Між фізичною особою - підприємцем Подуфалою Іриною Олександрівною (Споживач) та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (Постачальник) укладено 25.06.2013 договір про постачання електричної енергії № 608714 (далі - Договір).
Згідно з розділом 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу у точці продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 15 кВт, величини якої по об`єкту Споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до пункту 2.2 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).
Пунктом 4.3.2 Договору встановлено, що споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:
1) самовільного внесення змін у схему обліку електроенергії;
2) пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу або зняття пломб з засобів обліку;
3) інших умов, визначених Методикою. 
4.2. 07.05.2018 року на об`єкті, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ольховська, 2с, представниками Постачальника було проведено перевірку, за результатами якої було складено акт про порушення № 122513 від 07.05.2018.
4.3. В акті зазначено, що фізичною особою - підприємцем Подуфалою Іриною Олександрівною порушено пункти 6.40, 3.1 ПКЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не належить ПАТ "ДТЕК ДПЕ", повз розрахунковий прилад обліку, без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем від нижніх губок ввідного автомату наскрізь шпильками за шафою обліку з метою безоблікового споживання електроенергії. Самовільне підключення виконано «скрито» (приховано). Виявити порушення при контрольному огляді неможливо. Споживачу продемонстровано порушення.
4.4. В акті також зазначено, що акт складено в присутності споживача - фізичної особи - підприємця Подуфала І.А. Акт підписаний трьома представниками постачальника та Подуфала І .А . без зауважень.
4.5. Однак, як було встановлено судом, акт з боку споживача підписаний чоловіком Подуфала І.А. - ОСОБА_3 , який і був присутнім при складанні акта, але не був уповноважений на це. 
4.6. На підставі зазначеного акта про порушення, 23.05.2018 було проведене засідання комісії по розгляду акта про порушення та прийнято рішення, оформлене протоколом № 8/10 засідання комісії, яким визнано правомірним складання акта про порушення № 122513, вирішено провести нарахування згідно з пунктом 2.9 та за формулою № 2.7 та 2.8 Методики за період з 11.08.2016 (технічна перевірка) по 07.05.2018 (дата усунення порушення). Нараховано до сплати 368 622,50 грн. 
4.7. 21.09.2018 комісією при виконавчій дирекції AT "ДТЕК Дніпровські електромережі" з розгляду спірних питань по актах порушень, спірних питань по розрахунках за спожиту електроенергію було прийнято рішення у вигляді Протоколу № 40 про скасування протоколу № 8/10 від 23.05.2018 засідання комісії по розгляду порушень № 122513 від 07.05.2018. 
4.8. Відповідачем 07.11.2018 було повторно прийнято рішення комісії Криворізьких міських електричних мереж AT "ДТЕК Дніпровські електромережі" з розгляду акта про порушення № 122513 від 07.05.2018 та складено розрахунок кількості недоврахованої електроенергії за актом про порушення № 122513 від 07.05.2018 та рахунок № 121/608714/Акт№122513 від 07.11.2018 на суму 368 622,50 грн.
Засідання комісії проводилося в присутності фізичної особи - підприємця Подуфала І.О., яка від отримання протоколу, розрахунку і рахунку відмовилась, про що свідчить запис у протоколі.
4.9. Вказані документи Криворізькі міські електричні мережі AT "ДТЕК Дніпровські електромережі" направили фізичній особі - підприємцю Подуфала І.О. листом №2265/7084 від 08.11.2018, відправленим поштою рекомендованим листом, врученим позивачці 13.11.2018. 
4.10. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було розглянуто скаргу Подуфала І.О. та у листі № 2611/20.1/9-19 від 08.02.2019 зазначено, що в акті про порушення вказано, що опломбовані (обмежувальні комутуючі пристрої) розраховані на струм 40А. Тому Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зауважила, що AT "ДТЕК Дніпровські електромережі" має привести свої дії відносно споживача у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом здійснення перерахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом (виконати розрахунок з урахуванням сили струму 40 А), про що протягом місяця повідомити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 
4.11. Причиною виникнення спору стала наявність/відсутність підстав для нарахування позивачеві оперативно-господарської санкції у сумі 368 622,50 грн на підставі рішення комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", оформленого протоколом № 30/8 від 07.11.2018.
5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга фізичної особи - підприємця Подуфала І.О. підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про визнання недійсним рішення комісії відповідача по розгляду акта про порушення № 122513 від 07.05.2018, яке оформлене протоколом № 30/8 від 07.11.2018, та скасування оперативно-господарської санкції на суму 368 622,50 грн, яка визначена оскаржуваним протоколом комісії по розгляду акта про порушення № 30/8 від 07.11.2018.
5.3. Верховний Суд зазначає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. 
При цьому вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, має розглядатися як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17. 
5.3. Задовольняючи позовні вимоги фізичної особи - підприємця Подуфала І.О., суд першої інстанції виходив із того, що вказаний акт про порушення № 122513 від 07.05.2018 не може бути належними та допустимим доказом, оскільки складений без участі споживача чи його повноважного представника. Вказаний акт про порушення не розглянутий у визначеному пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ порядку протягом 60 календарних днів від дня його складання. Крім того, враховуючи лист Національної комісії, що здійснює державне ругулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо розгляду скарги Подуфала І. О. , судом установлено, що комісією з розгляду актів про порушення при розрахунках не було враховано номінальний струм 40А ввідного автоматичного вимикача, про який зазначено в акті № 122513 від 07.05.2018, що свідчить про невідповідність вимогам Методики складеного відповідачем розрахунку. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що акт про порушення складений відповідно до Методики та ПКЕЕ, наявність чи відсутність повноважного представника споживача під час складання акта не спростовує факту самого порушення і не робить акт таким, що не повинен братися до уваги. Що стосується строків розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що акт про порушення був розглянутий комісією постачальника вперше 23.05.2018 під час дії ПКЕЕ, яким строки не встановлювалися. В подальшому під час дії ПРРЕЕ комісією постачальника було прийнято 21.09.2018 рішення скасувати протокол № 8/10 від 23.05.2018 та з дотриманням процедури провести засідання та провести нарахування. Повторно акт про порушення був розглянутий 07.11.2018, як зазначено судом, у строки, встановлені ПРРЕЕ. Пославшись на пункт 2.9 Методики, судом апеляційної інстанції самостійно розраховано вартість недоврахованої електроенергії з урахуванням сили струму 40 А, замість 55А. 
5.4. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на момент складення Акта про порушення № 122513 від 07.05.2018 були чинними Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (ПКЕЕ).
Відповідно до пункту 1.1 ПКЕЕ, правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).
Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом (п.1.3 Правил користування електричною енергією). 

Згідно із пунктом 3.2 ПКЕЕ відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору. 

Пунктом 3.3 ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідно до підпунктів 26, 27 пункту 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії, у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. 

Пунктом 4.2.3. договору встановлено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням у разі, зокрема, пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття або пошкодження пломб засобів обліку.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

Згідно з пунктом 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). 

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. 

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці. 

Отже, факт порушення ПКЕЕ або умов договору, відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ, фіксується в акті про порушення, на підставі якого, згідно з пунктом 6.42 ПКЕЕ та Методикою, визначається обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Пункт 6.41 ПКЕЕ визначає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії: у випадку, якщо споживач відмовляється від підписання акта чи не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду, або від участі у проведенні перевірки - Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо акт підписано трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення ПКЕЕ споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), ніж підписання акта про порушення ПКЕЕ трьома особами.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 916/207/17, від 06.02.2020 у справі № 914/808/17. 

5.4. Акт про порушення № 122513 від 07.05.2018 підписано трьома представниками енергопостачальника і, як встановили суди, з боку споживача - неуповноваженою особою, чоловіком позивача ОСОБА_5 .  Водночас, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що недоліки акта не можуть спростовувати факт порушення позивачем пунктів 6.40, 3.1 ПКЕЕ, акт складений у присутності чоловіка ОСОБА_5 та відповідно до пункту 4.4 Договору підписаний трьома представниками енергопостачальника, позивачем факт порушення не спростований, у протоколі комісії з розгляду акта, під час засідання якої був присутній позивач, ним жодних зауважень не висловлено, тому акт про порушення від 07.05.2018 у сукупності з іншими доказами може бути покладений в основу прийнятого комісією рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії. 

5.5. Правилами користування електричною енергією, які втратили чинність, та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), які набрали чинності 11.06.2018, передбачений порядок притягнення споживачів до відповідальності за виявлені порушення.  

5.6. Як встановлено судами, станом на 07.11.2018 (під час засіданні комісії по розгляду повторно акта про правопорушення №122513 від 07.05.2018 та прийняття рішення про застосування до позивача оперативно-господарської санкції) діяли ПРРЕЕ. 

5.7. Відповідно до пункту 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.

5.8. Таким чином, акт про порушення, який не розглянутий у строк, встановлений ПРРЕЕ, є недійсним,  та не може бути підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергії за порушення, зафіксоване таким актом. 

5.9. Підставами повторного розгляду акта про порушення може бути:
- звернення споживача, 
- вимога Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі,
- рішенням суду;
- рішення оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення. 

5.10. Як встановлено судами, уперше акт про порушення було розглянуто комісією відповідача 23.05.2018. Однак, прийняте комісією рішення по розгляду акта 23.05.2018, оформлене протоколом № 8/10 від 23.05.2018, було скасовано 21.09.2018 комісією при виконавчій дирекції АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з розгляду спірних питань по актах порушень, спірних питань по розрахунках за спожиту електроенергію. Акт про порушення від 07.05.2018 (який був підставою для нарахування оперативно-господарської санкції) розглянутий повторно 07.11.2018 (через 184 дні від дня його складання). В даному випадку підставою повторного розгляду акта про порушення стало виявлення комісією помилки у первісному рішенні комісії. Проте така підстава для повторного розгляду акта не передбачена ПРРЕЕ.

Таким чином, враховуючи положення пункту 8.2.6 ПРРЕЕ суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що акт про порушення від 07.05.2018 розглянутий з порушенням строку, встановленого ПРРЕЕ та за відсутності правових підстав для його розгляду повторно, є недійсним та не може бути підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергії за порушення, зафіксоване таким актом. 

5.11. Отже, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції положень пункту 8.2.6 ПРРЕЕ в частині висновків щодо правомірності повторного розгляду акта про порушення та дотримання відповідачем строків його розгляду є обґрунтованими з огляду на викладене.

5.12. Відтак, аргументи відповідача, викладені у відзиві щодо помилковості твердження скаржника про недійсність акта про порушення з посиланням на положення частини 3 статті 5 Цивільного кодексу України відхиляються, з огляду на наступне. 

Згідно з положеннями частини 3 статті 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
При вирішенні питання, чи відповідає Акт про порушення № 122513 вимогам нормативно-правових актів, слід застосовувати той правовий акт, який регулював відповідні відносини на момент складення відповідного акта. Тобто, потрібно застосувати приписи ПКЕЕ, оскільки Акт про порушення № 122513 був складений на момент чинності вказаних правил та, відповідно, повинен був відповідати вимогам до акта про порушення, визначеним ПКЕЕ.
Водночас, як вбачається з установлених обставин, сам розгляд питання щодо відповідності акта про порушення № 122513 вимогам нормативно-правових актів, мав триваючий характер, оскільки акт був розглянутий комісією лише 07.11.2018 (майже через 6 місяців) під час дії ПРРЕЕ та, відповідно, після втрати чинності ПКЕЕ. 
Отже, враховуючи обставини даної справи, вирішення питання щодо відповідності Акта про порушення № 122513 нормативно-правовим актам повинен регулюватись також ПРРЕЕ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі № 904/4792/18.

5.13. Щодо вимог скаржника про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 7 048, 00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у сумі 9000,00 грн, суд зазначає наступне. 

У відзиві на касаційну скаргу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" просить у випадку задоволення касаційної скарги зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 2000,00 грн. На думку відповідача, для адвоката позивача складність справи в частині підготовки касаційної скарги є досить низькою, оскільки не потребувала значних витрат часу для вивчення доказової та нормативної бази, підготовка касаційної скарги не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, вивчення судової практики та додаткового законодавства. Адвокатом не наведено розрахунку часу, затраченого на підготовку касаційної скарги. Відповідач вважає, що заявлені витрати є неспівмірними, оскільки складають 2, 44 % від суми застосованої оперативно-господарської санкції, тому розмір витрат може бути зменшений судом до 2000,00 грн. 

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №   922/445/19.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статі 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України установлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів справи долучено копію договору № 13/11-18 від 13.11.2018 про надання правничої допомоги, укладеного між фізичною особою - підприємцем Подуфала І .О. і фізичною особою - підприємцем, адвокатом Ямковим В.І., копію квитанції до прибуткового касового ордера про прийняття адвокатом Ямковим В.І. 18 000 грн від Подуфала І.О. (т.2, а.с.40, 45). 

Згідно з пунктом 2.1 договору № 13/11-18 від 13.11.2018 про надання правничої допомоги, виконавець бере на себе виконання наступної правничої допомоги: підготовка позовної заяви, інших заяв по суті та з процесуальних питань, клопотань, апеляційних та касаційних скарг до господарських судів усіх інстанцій у справі за позовом замовника до АТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про визнання недійсним рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення та скасування оперативно-господарської санкції; надання консультацій з питань, що стосується вказаної справи; представництво у встановленому порядку інтересів замовника в господарському суді. 

Пунктом 4.1 договору № 13/11-18 від 13.11.2018 про надання правничої допомоги передбачено, що за виконану виконавцем роботу замовник перераховує на поточний рахунок виконавця або сплачує готівкою оплату за юридичні послуги в розмірі 36 000,00 грн, в т.ч. - за підготовку процесуальних документів та участь у розгляді справи у суді касаційної інстанції у сумі 9 000,00 грн. До суду касаційної інстанції подано касаційну скаргу за підписом представника фізичної особи - підприємця Подуфала І. О. адвокатом Ямковим В. І. касаційну скаргу (на 10 арк.).

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення витрат на правничу допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. 

Дослідивши заяву скаржника про компенсацію судових витрат та клопотання позивачів про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, надані заявником документи в їх сукупності Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування Судом витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований, є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатами послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Верховний Суд враховує враховує незмінність позиції сторін у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій та відсутність представника скаржника в судовому засіданні касаційної інстанції (клопотання про відкладення розгляду справи було подане до Верховного Суду електронною поштою без електронного цифрового підпису, тому не могло братися до уваги судом).
Виходячи з умов договору № 13/11-18 від 13.11.2018 про надання правничої допомоги, обставин справи та з урахуванням клопотання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, Суд  вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають стягненню в сумі 6 000,00 грн. 
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
6.2. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 308 цього Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
6.3. Статтею 312 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
6.4. Ураховуючи норми законодавства, зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 відповідає положенням чинного законодавства, натомість постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 необхідно скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.
7. Розподіл судових витрат
7.1. За змістом статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у зв`язку з чим судовий збір, сплачений Фізичною особою - підприємцем Подуфала Іриною Олександрівною за подання касаційної скарги, належить стягнути з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" у сумі 7048,00 грн, а відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Фізичної особи - підприємця Подуфала Ірини Олександрівни підлягають стягненню 6 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Подуфала Ірини Олександрівни задовольнити. 
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі № 904/5338/18 скасувати.
3. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 у справі № 904/5338/18 залишити в силі. 
4. Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке,22, ідентифікаційний код 23359034) на користь фізичної особи - підприємця Подуфала Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 7 048,00 (сім тисяч сорок вісім) грн та витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у сумі 6 000,00 (шість тисяч) грн.  
4. Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова  

                                                                                                                    В. А. Зуєв