ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Провадження: №33/821/155/20	Суддя у першій інстанції -  Бащенко С.М. 	
Справа: №712/2114/18 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. м.Черкаси

             Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року, якою 

                           ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого, 
АДРЕСА_1 , відомості про ідентифікаційний код відсутні, 

           визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 14.01.2018 о 04 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул. М. Грушевського, 102, керував автомобілем Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в КЗ «ЧОНД» у лікаря нарколога за адресою: м.Черкаси, проспект Хіміків, 62, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Висновок №36.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року, як пропущеного з поважної причини. 
По суті апеляційних вимог,  ОСОБА_1  просив скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що участі у судовому засіданні він не брав, а про наявність стосовно нього постанови він дізнався лише 26.02.2020.
Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що 27.01.2020, знімаючи машину з реєстрації в Регіональному сервісному центрі МВС в Черкаській області йому повідомили, що за ним рахується не сплачений штраф у розмірі 10 500 грн. за ст.130 КУпАП.
Звернувшись до юриста, йому стало відомо про те, що 12.04.2018 суддею місцевого суду на нього накладено адміністративне стягнення.
По суті апеляційної скарги, зазначає наступне: 14.01.2018 близько 04 год. 00 хв. в м. Черкаси по вул. М.Грушевською, 102, повертаючись зі святкування переходив дорогу у невстановленому місці. В цей час по вулиці проїжджав поліцейський автомобіль, який зупинився біля нього та почав розпитувати про якийсь автомобіль, після чого перевірили у мене документи (при ньому був паспорт) наказали мені сісти з ними у автомобіль та проїхати до КЗ «ЧОНД» для встановлення ознак його сп`яніння, оскільки він переходив дорогу у невстановленому місці, за що передбачена відповідальність ст.127 КУпАП. На що апелянт відразу заявив, що дійсно вживав спиртні напої та вирішив скоротити дорогу та прохав обмежитися усним зауваженням.
Натомість, поліцейські, наполягли все таки, щоб він сів до патрульної машини інакше буде затриманий, на що ОСОБА_1 вимушений був погодитися.
В КЗ «ЧОНД» він здав відповідні аналізи, як запропонували поліцейські, щоб швидше піти додому.
В подальшому, без його участі та без повідомлення його про можливість складання протоколу, поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодної повістки ні від управління патрульної поліції в Черкаській області, ні від місцевого суду йому не надходило.
Апелянт наголошує, що в матеріалах провадження відсутні відеодокази: спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , перевірки документів, пред`явлення йому звинувачень у переході дороги у невстановленому місці, а не у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пропонування йому ДРАГЕРА. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б засвідчували те, що він відмовився від проходження огляду на місці за допомогою Драгера.
На думку апелянта, все вищеперелічене, доводить те, що він не керував автомобілем, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на приладі ДРАГЕР, оскільки він не керував ніяким автомобілем, та навіть у полі зору ніякого автомобіля не знаходилось, саме тому поліцейські і не залучали свідків, оскільки, тоді у останніх виникло б питання, яким же саме автомобілем ОСОБА_1 керував.
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП. огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Загалом, на думку ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2018 винесена з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи; неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, а постанова місцевого суду до скасування із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1  не був присутнім у суді під час розгляду справи щодо нього. Вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити. 
По суті апеляційної скарги вважаю наступне. 
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Вважаю, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без достатніх на те доказів. 
Так, з матеріалів провадження вбачається те, що в даному провадженні про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відсутні відеодокази з камер поліцейських: спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , перевірки документів, пред`явлення йому звинувачень, факт пропонування йому проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та його поведінку і т. інше. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б засвідчували те, що він відмовився від проходження огляду на місці за допомогою Драгера.
На думку судді судової палати з розгляду кримінальних справ суду апеляційної інстанції, все вищезазначене, особливо з врахуванням того, що ОСОБА_1 взагалі категорично не визнає факт керування транспортним засобом 14.01.2018 о 04 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул. М. Грушевського, 102, та навіть вказує на факт відсутності любих інших автомобілів в полі зору людського ока, проте не заперечує, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, але виключно як пішохід, не доводить поза розумним сумнівом можливий факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
При цьому вважаю, що доказів вини ОСОБА_1 , на які послався місцевий суд недостатньо для того, щоб стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 беззаперечно доведена.
Так, свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 131419 від 26.02.2018, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх поясненнях (а.с.6-7) вказували про те, що вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 , якого було неодноразово запрошено до УПП, але той не з`явився. 
Тобто, дані свідки не були очевидцями подій, які мали місце 14.01.2018 о 04 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул . М. Грушевського , 102 та об`єктивно не можуть підтвердити або спростувати факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 або ж його пересування в якості пішохода.
На думку судді апеляційного суду, суд першої інстанції не достовірно встановив фактичні обставини провадження.
Вважаю, що за таких обставин місцевим судом необхідно було вжити всіх можливих заходів для виклику всіх свідків у цьому провадженні та безпосереднього їх допиту у судовому засіданні, в тому числі і працівників патрульної поліції. Проте місцевим судом залишились не допитаними ні працівники патрульної поліції ні сам ОСОБА_1 .. 
Згідно з вимогами  ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом. 
Таким чином, вважаю, що фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП досліджені місцевим судом встановлені недостовірно та неповно. 
На підставі вищевикладеного, вважаю, що беззаперечно не спростоване твердження апелянта про його невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення закону при розгляді адміністративного провадження стосовно нього у суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування із закриттям провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю. 
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн. - скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко