Постанова
Іменем України                           
 
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/12481/15-ц
 
провадження № 61-16076св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду 
від 08 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Данилюк В. А., Киці С. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 
(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про повернення депозитного вкладу. 
Позовна заява мотивована тим, що 03 вересня 2004 року 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад « Копілка » на таких умовах: сума вкладу - 
2 150 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 03 вересня 2005 року, процентна ставка - 9 % річних. 03 вересня 2004 року вона внесла грошові кошти на суму 2 150 доларів США, 14 жовтня 2005 року - 650 доларів США.
14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка дітям» у ПАТ КБ «ПриватБанк» нею було оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 7 622,52 грн, строк вкладу 12 місяців + один день, до 14 жовтня 2006 року, процентна ставка - 15 % річних. 
14 жовтня 2005 року вона внесла грошові кошти на суму 7 622,52 грн, 
30 серпня 2006 року вона додатково внесла грошові кошти на суму 
6 000 грн, 08 січня 2008 року - 10 000 грн, 19 травня 2008 року - 10 000 грн, 08 жовтня 2009 року - 20 000 грн, 30 березня 2012 року - 20 000 грн.
14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка дітям» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
6 587,62 грн, строк вкладу 12 місяців + 1 день, до 14 жовтня 2006 року, процентна ставка - 15 % річних. 14 жовтня 2005 року вона внесла грошові кошти на суму 6 587,62 грн, 30 серпня 2006 року додатково внесено грошові кошти на суму 4 000 грн, у 2007 році - 10 000 грн, 19 травня 2008 року - 
10 000 грн, 08 жовтня 2009 року - 20 000 грн, 30 березня 2012 року - 
20 000 грн.
04 лютого 2010 року у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
600 грн, строк вкладу 12 місяців, процентна ставка - 22,25 % річних.  
24 вересня 2010 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка » у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 500 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 24 вересня 2010 року, процентна ставка - 16,25 % річних. 24 вересня 2010 року вона внесла грошові кошти в сумі 
500 грн. 
20 травня 2011 року відповідно до договору вклад «Стандарт» 
в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 1 500 євро, строк 
вкладу - 6 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 7,5 % річних.
20 травня 2011 року відповідно до договору про депозитний вклад «Депозит VІР» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 
340 000 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 14 % річних. 20 травня 2011 року вона внесла грошові кошти в сумі 340 000 грн.
20 травня 2011 року відповідно до договору про депозитний вклад 
«Депозит VІР» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
25 000 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних. 20 травня 2011 року вона внесла грошові кошти в сумі 25 000 доларів США.
23 травня 2011 року відповідно до договору про депозитний вклад 
«Депозит VІР» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона оформила депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 
52 000 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 23 травня 2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних. 23 травня 2011 року нею було внесено грошові кошти в сумі 52 000 доларів США.
30 березня 2012 року відповідно до договору вклад «Стандарт 12 місяців» 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
10 000 доларів США, строк вкладу 366 днів, до 30 березня 2013 року, процентна ставка - 8,5 % річних. 30 березня 2012 року нею було внесено грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.
30 березня 2012 року відповідно до заявки про депозитний вклад « Копілка дітям, 12 місяців» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» нею було оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
10 000 доларів США, строк вкладу 366 днів, до 30 березня 2013 року, процентна ставка - 8 % річних. 30 березня 2012 року вона внесла грошові кошти в сумі 10 000 доларів США. 
Вказувала, що банк не провів розрахунок із нею за договорами депозитного вкладу та не повернув кошти, а повідомлення про розгляд її звернень 
є формальними і не містять жодних заходів реагування зі сторони відповідача. Умови депозитних договорів встановлюють обов`язок банку повернути вкладникові депозит за закінченням строку їх дії, проте банк своїх зобов`язань не виконав.
Ураховуючи зазначене та уточненені позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь суму депозитного вкладу:
- за договором про депозитний вклад від 03 вересня 2004 року « Копілка » 
у розмірі 6 267,68 доларів США; 
- за договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року у розмірі 181 459,71 грн; 
- за договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року у розмірі 171 969,31 грн; 
- за вкладом на рахунку, відкритому 04 лютого 2010 року, в розмірі 
40 199,34 грн; 
- за договором вклад «Копілка» від 24 вересня 2010 року у розмірі 
24 731,52 грн; 
- за договором вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року у розмірі 
1 712,93 євро; 
- за договором вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року у розмірі 
344 695,06 грн; 
- за договором вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року у розмірі 
25 187,31 доларів США;
- за договором вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року у розмірі 
52 389,25 доларів США; 
- за договором від 30 березня 2012 року вклад «Стандарт 12 місяців» 
у розмірі 10 080,13 доларів США; заявки від 30 березня 2012 року вклад « Копілка дітям, 12 місяців» - 18 795,90 доларів США; на розрахунковій/зарплатній картці - 2 700 грн.
 
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення депозитного вкладу задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму неповернутих депозитних вкладів за:
- договором про депозитний вклад «Копілка» від 03 вересня 2004 року 
№ SAMDN 10000001200299 у сумі 6 267,68 доларів США;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 10000004232264 у сумі 18 1459,71 грн;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 10000004232194 у сумі 171 969,31 грн;
- договором про депозитний вклад «Копілка» від 24 вересня 2010 року 
№ SAMDN 47000712023036 у сумі 24 731,52 грн;
- договором про депозитний вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року 
№ SAMDN 25000716664037 у сумі 1 712,93 євро;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 01000716663790 у сумі 344 695, 06 грн;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 01000716663949 у сумі 25 187,31 доларів США;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року  № SAMDN 01000716714378 у сумі 52 389,25 доларів США;
- договором про депозитний вклад «Стандарт 12 місяців» від 30 березня 2012 року № SAMDN 25000724728502 у сумі 10 080,13 доларів США;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям, 12 місяців» 
від 30 березня 2012 року№ SAMDN 10000724728503 у сумі 
18 795,90 доларів США.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач є громадянкою України, проживає із сім`єю на території України, договори банківського вкладу (депозиту) були укладені між позивачем - громадянкою України та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою (резидентом), місцезнаходженням якої є місто Дніпропетровськ, а тому банк є належним відповідачем у цій справі.
Суми депозитних вкладів підтверджені позивачем довідкою від 02 травня 2014 року № 25313655 про наявність залишку коштів на рахунках 
ОСОБА_1 , яка видана Кримським регіональним управлінням 
ПАТ КБ «ПриватБанк». Доказів на спростування фактів укладення спірних договорів, внесення відповідних грошових сум та наявність їх на рахунках позивача, а також доказів виплати позивачу коштів за депозитними вкладами відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року змінено, зменшено розмір стягнення за:
- договором про депозитний вклад «Копілка» від 03 вересня 2004 року 
№ SAMDN 10000001200299 з 6 267,68 до 2 800 доларів США;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 10000004232264 з 181 459,71 грн до 73 622,52 грн;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 10000004232194 з 171 969,31 грн до 70 587,62 грн;
- договором «Стандарт 12 місяців» від 30 березня 2012 року № SAMDN 
з 10 080,13 до 10 000 доларів США;
У частині позовних вимог про стягнення коштів за:
- договором про депозитний вклад « Копілка » від 24 вересня 2010 року 
№ SAMDN 47000712023036 у сумі 24 731,52 грн;
- договором про депозитний вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року 
№ SAMDN 25000716664037 у сумі 1 712,93 Євро;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року 
№ SAMDN 01000716663790 у сумі 344 695,06 грн;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року 
№ SAMDN 01000716663949 у сумі 25 187,31 доларів США;
- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року 
№ SAMDN 01000716714378 у сумі 52 389,25 доларів США;
- договором про депозитний вклад « Копілка дітям, 12 місяців» 
від 30 березня 2012 року № SAMDN 10000724728503 у сумі 18 795,90 доларів США відмовлено.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року касаційну скаргу 
ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 
2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року касаційну скаргу 
ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Постанову Апеляційного суду Рівненської області від 01 лютого 
2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Волинського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 
2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення депозитних вкладів задоволено частково.
Стягнуто з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 :
- за договором про депозитний вклад «Копілка» від 03 вересня 2004 року 
№ SAMDN 10000001200299 грошові кошти в розмірі 2 800 доларів США; 
- за договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року № SAMDN 10000004232264 грошові кошти в розмірі 
73 622,52 грн; 
- за договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року № SAMDN 10000004232194 грошові кошти в розмірі 70 587,62 грн; 
- за договором вклад «Стандарт, 12 місяців» від 30 березня 2012 року 
№ SAMDN 25000724728502 грошові кошти в розмірі 10000 доларів США.
У решті позовних вимог відмовлено.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачем на підтвердження своїх доводів про укладення договорів банківського вкладу надані такі касові документи - квитанції по кількох депозитних договорах, 
а саме:
- за договором про депозитний вклад « Копілка » від 03 вересня 2004 року 
№ SAMDN 10000001200299 підтверджена внесена сума грошових коштів 
у розмірі 2 800 доларів США; 
- за договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року № SAMDN 10000004232264 підтверджена внесена сума грошових коштів у розмірі 73 622,52 грн;
- за договором про депозитний вклад « Копілка дітям» від 14 жовтня 
2005 року № SAMDN 10000004232194 підтверджена внесена сума грошових коштів у розмірі 70 587,62 грн;
- за договором вклад «Стандарт, 12 місяців» від 30 березня 2012 року 
№ SAMDN 25000724728502 підтверджена внесена сума грошових коштів 
у розмірі 10 000 доларів США. За таких обставин апеляційний суд вважав, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові суми саме за зазначеними договорами банківського вкладу (депозиту), оскільки укладення таких договорів підтверджено належними та допустимими доказами.
Що стосується позовних вимог про стягнення грошових сум за іншими договорами депозиту, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач на підтвердження укладення договорів банківського вкладу (депозиту), а саме: договору вклад « Копілка » від 24 вересня 2010 року в сумі 24 731,52 грн; договору вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року в сумі 
1 712,93 євро; договору вклад «Депозит VIP» від 20 травня 2011 року в сумі 344 695,31 доларів США; договору вклад «Депозит VIP» від 20 травня 
2011 року в сумі 25 187,31 доларів США; договору вклад «Депозит VIP» 
від 23 травня 2011 року в сумі 52 389,25 доларів США; заявки на вклад «Копілка дітям, 12 місяців» від 30 березня 2012 року в сумі 
18 795, 90 доларів США - належних та допустимих доказів не подала.

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги                                           
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду, 
АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду у частині задоволених позовних вимог скасувати та у цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду у частині відмови у задоволенні її позову скасувати та у цій частині ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду від 05 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У вересні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не встановив фактичних обставин справи, не перевірив та не дослідив наявності у позивача саме оригіналів договорів та касових документів, що підтвердили б факт внесення коштів на банківські рахунки у межах тих сум, які зазначає позивач у позовних вимогах, а також відповідності таких документів законодавству.
При цьому банком заявлялось клопотання про надання можливості ознайомитись з оригіналами депозитних договорів та квитанціями про внесення грошових коштів через касу банку, у задоволенні цього клопотання судом апеляційної інстанції відмовлено.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1  мотивована тим, що внесення коштів на вкладний (депозитний) рахунок вкладника може підтверджуватись не лише касовими документами, а ще й розрахунковими документами чи видачею ощадної книжки.
Зазначає, що такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові 
від 12 вересня 2018 року (справа № 127/5002/16-ц).
У порушення вимог статей 263, 264 ЦПК України апеляційний суд при ухваленні постанови на зазначене уваги не звернув та не врахував, що видача електронної ощадної книжки є належним підтвердженням внесення грошової суми на вкладний рахунок, і матеріали справи містять копії електронних ощадних книжок та докази отримання їх нею у банку.
Також посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19).
 
Доводи осіб, які подали відзив на касаційні скарги
09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», у якому зазначає, що касаційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Зазначає, що оригінали всіх указаних у позовній заяві договорів банківського вкладу судами оглядалися неодноразово.
17 жовтня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , правильно застосував норми матеріального та процесуального права, 
у вказаній частині оскаржуване судове рішення ухвалене із повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, є законним та обґрунтованим, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладені такі договори депозиту, а саме:
1) 03 вересня 2004 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка » в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк»
ОСОБА_1 було оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 2 150 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 03 вересня 
2005 року, процентна ставка - 9 % річних. 
Цього ж дня відповідно до квитанції № 12463188 ОСОБА_1 внесено грошові кошти на суму 2 150 доларів США, а 14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 766350 додатково внесено грошові кошти на суму 
650 доларів США (а.с. 7, 8 т. 1).
2) 14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка дітям» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 7 622,52 грн, строк вкладу 12 місяців + 1 деньдо 14 жовтня 
2006 року, процентна ставка - 15 % річних.
14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 765405 було внесено грошові кошти на суму 7 622,52 грн, 30 серпня 2006 року відповідно до квитанції № 15305199 додатково внесено грошові кошти на суму 6 000 грн, 08 січня 2008 року відповідно до квитанції № 71344272 - 10 000 грн, 
19 травня 2008 року відповідно до квитанції № 92938542 - 10 000 грн, 
08 жовтня 2009 року відповідно до квитанції № 185232305 - 20 000 грн, 
30 березня 2012 року відповідно до квитанції № 27 - 20 000 грн 
(а.с. 10-12, 15 т. 1).
3) 14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад « Копілка дітям» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума 
вкладу - 6 587,62 грн, строк вкладу 12 місяців + 1 день, до 14 жовтня 
2006 року, процентна ставка - 15 % річних.
14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 765273 було внесено грошові кошти на суму 6 587,62 грн, 30 серпня 2006 року відповідно до квитанції № 15305042 було додатково внесено грошові кошти на суму
4 000 грн, у 2007 році відповідно до квитанції - 10 000 грн, 19 травня 
2008 року відповідно до квитанції № 19937598 - 10 000 грн, 08 жовтня 
2009 року відповідно до квитанції № 185231912 - 20 000 грн, 30 березня 2012 року відповідно до квитанції № 27 - 20 000 грн (а.с. 8, 11, 15 т. 1).
4) 24 вересня 2010 року відповідно до договору вклад « Копілка » 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 500 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 24 вересня 2010 року, процентна ставка - 
16,25 % річних. Цього ж дня відповідно до квитанції про внесення готівки
№ НОМЕР_1 було внесено грошові кошти в сумі 500 грн.
5) 20 травня 2011 року відповідно до договору вклад «Стандарт» 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу -
1 500 євро, строк вкладу - 6 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 7,5 % річних.
Відповідно до пункту 1 цього договору при укладанні цього договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 1 500 євро на строк
12 місяців. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок (пункт 2 вказаного договору).
6) 20 травня 2011 року відповідно до договору вклад «Депозит VІР» 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу - 
340 000 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 14 % річних.
Відповідно до умов цього договору при укладанні договору клієнт передає, 
а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок (а.с. 17 т. 1).
20 травня 2011 року ОСОБА_1 внесено грошові кошти в сумі 
340 000 грн.
7) 20 травня 2011 року відповідно до договору вклад «Депозит VІР» 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу -
25 000 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня
2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних.
За умовами вказаного договору при укладанні договору клієнт передає, 
а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок. Реквізити електронної ощадної книжки та депозитного рахунку вказані в таблиці 1 (а.с. 18 т. 1).
20 травня 2011 року було внесено грошові кошти в сумі 25 000 доларів США.
8) 23 травня 2011 року відповідно до договору вклад «Депозит VІР» 
у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу -
52 000 доларів США, строк вкладу - 12 місяців, до 23 травня
2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних.
Умовами цього договору також передбачено, що при укладанні договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок. Реквізити електронної ощадної книжки та депозитного рахунку вказані в таблиці 1
(а.с. 19 т. 1).
23 травня 2011 року було внесено грошові кошти в сумі 52 000 доларів США.
9) 30 березня 2012 року відповідно до договору вклад «Стандарт 12 місяців» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума вкладу -
10 000 доларів США, строк вкладу - 366 днів, до 30 березня 2013 року, процентна ставка - 8,5 % річних.
30 березня 2012 року ОСОБА_1 внесено грошові кошти в сумі 
10 000 доларів США, що підтверджується копією квитанції від 30 березня 2012 року, призначення платежу за якою - вказаний договір (а.с. 22 т. 1).
10) 30 березня 2012 року відповідно до заявки вклад « Копілка дітям,
12 місяців» у Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 оформлено депозитний вклад на таких умовах: сума 
вкладу - 10 000 доларів США, строк вкладу 366 днів, до 30 березня 
2013 року, процентна ставка - 8 % річних.
За вказаною заявкою ОСОБА_1 також отримала електронну ощадну книжку, що підтверджується її підписом (а.с. 21).
Відповідно до умов укладених договорів у випадку, якщо після закінчення строку вкладу клієнт не повідомив банк про відмову продовження строку вкладу, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, визначений у заяві. Строк вкладу продовжувався неодноразово, автоматично без явки клієнта в банк.
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. 

 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення частково не відповідає з огляду на таке.
За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).
Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу 
з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України).
Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України 
від 03 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) 
з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний 
час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.
Пункт 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10).
Інструкція про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 
2011 року № 174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом (пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції № 174).
Відповідно до пункту 1.3 статті 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.
З огляду на вказане письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Вказаний висновок Верховного Суду України викладено у постановах від 06 червня 2012 року у справі № 6-17цс12 і від 29 жовтня 2014 року у справі 
№ 6-118цс14. Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки 
у відповідній платіжній системі. Зазначені висновки Верховного Суду України викладені у постановах від 25 квітня 2012 року у справі № 6-20цс12 та від 06 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16.
Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2 глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій 
з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516).
Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження 
№ 14-90цс19).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , посилався на те, що позивач на підтвердження своїх доводів про укладення договорів банківського вкладу надала такі касові 
документи як квитанції. Проте, не звернув уваги, що надані суду позивачем квитанції на підтвердження внесення готівки відповідачу належним чином не завірені, в судовому засіданні оригінали вказаних доказів судом також не оглядались та не досліджувались.
Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не виконав вказівки зазначені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 
2019 року щодо надання належних та допустимих доказів на підтвердження внесення позивачем грошових коштів на депозитні рахунки, оригінали вказаних договорів депозитів апеляційним судом не досліджувались.
Повторно переглядаючи справу, суд апеляційної інстанції, у порушення вимог частини першої статті 417 ЦПК України, вказаних вказівок Верховного Суду не врахував та не встановив жодних нових обставин справи, які були необхідні для правильного вирішення спору.
Ураховуючи зазначене, висновок апеляційного суду про наявність підстав для задоволення позову є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях, що заборонено частиною шостою статті 81 ЦПК України.
Таким чином, у порушення статей 89, 263-264, 382 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Усунути ці недоліки на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноваженнь Верховного Суду та меж перегляду справи в касаційній інстанції (стаття 400 ЦПК України), коли необхідно встановлювати фактичні обставини та оцінювати докази, є неможливим. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та прийняте з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Волинського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                        Б. І. Гулько
 
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                        Ю. В. Черняк