ПОСТАНОВА
Іменем України

03 березня 2020 року 
Київ
справа №814/3772/15
касаційне провадження №К/9901/14959/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС (далі - Митниця) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 (суддя - Гордієнко Т.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 (головуючий суддя - Жук С.І., судді - Потапчук В.О., Семенюк Г.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (далі - Товариство) до Миколаївської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (далі - Казначейство), про визнання противною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Товариство звернулось до суду із позовом до Митниці, у якому просило: визнати протиправною бездіяльність Митниці щодо складання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплаченого податку за результатами розгляду заяви від 05.08.2015 № 366; зобов`язати Митницю скласти та надати висновок Казначейству про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 28570,75 грн. за митною декларацією № 504070000/2015/000175 від 21.01.2015 шляхом перерахування даних коштів на поточний рахунок Товариства, реквізити якого зазначені у позовній заяві, для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що: Митниця в порушення статті 301 Митного Кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби № 618 від 20.07.2007, не надав висновок для повернення надмірно сплаченого податку, який Товариством було сплачено на підставі рішення Митниці про коригування митної вартості товару, та підтверджується актом коригування.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 22.10.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016, позов задовольнив: визнав протиправною бездіяльність Митниці щодо нескладання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплаченого податку за результатами розгляду заяви від 05.08.2015 № 366; зобов`язав Митницю скласти та надати висновок Казначейству про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 28570,75 грн. за митною декларацією № 504070000/2015/000175 від 21.01.2015 шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Товариства.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили з того, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 у справі № 814/336/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015,  визнано протиправним та скасовано рішення Митниці від 21.01.2015 № 504070000/2015/000005/1, яким Товариству було скориговано митну вартість товару на суму 13351,00 Євро, Товариством були доплачені митні платежі в сумі 28570,75 грн., що підтверджується актом коригування, в той час як Митницею всупереч статті 301 Митного Кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, не надано висновок для повернення надмірно сплаченого податку.

Митниця оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 11.04.2016 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що: в резолютивній частині постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 у справі № 814/336/15 не визначено суму надмірно сплачених митних платежів та інших платежів і не вбачається той факт, що Митниця зобов`язана повернути з Державного бюджету України визначену суму надмірно сплачених митних та інших платежів, крім того хибним є посилання судів на те, що Товариством були доплачені митні платежі в сумі 28570,75 грн., що підтверджується актом коригування, адже таке поняття взагалі відсутнє при здійсненні митного оформлення, в той час як аркуш коригування не може вважатися самостійним документом, який встановлює будь-які суми, він є виключно внутрішнім документом та є невід`ємною частиною відповідної митної декларації.    

Товариство не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу. 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02.03.2020 прийняв касаційну скаргу Митниці до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд справи на 03.03.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що 21.01.2015 Митницею було прийняте рішення  № 504070000/2015/000005/1 про коригування митної вартості товару, заявленої Товариством, яке постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 у справі № 814/336/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015, було визнане протиправним та скасована. 

У рішенні суду від 09.02.2015 було встановлено, що Товариство подало митну декларацію № 504070000/2015/000103, в якій визначило ціну товару 5000 Євро та з цієї суми сплатило митні платежі. Митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товару, вартість товару була скоригована на суму 13351,00 Євро, у зв`язку з чим Товариством були доплачені митні платежі в сумі 28570,75 грн., що підтверджується актом коригування.

05.08.2015 Товариство звернулось до Митниці з листом про повернення надмірно сплаченого податку відповідно до статті 301 Митного кодексу України та розділу ІІІ Порядку повернення платниками податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618.

Відповідач надав відповідь від 03.09.2015, якою було відмовив у поверненні надмірно сплаченого податку, оскільки рішенням суду не встановлена сума надмірно сплачених митних платежів та відсутнє зобов`язання Митниці повернути з державного бюджету будь-які надмірно сплачені митні та інші платежі.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України та Податкового Кодексу України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 (далі - Порядок № 618), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що підставою для відмови митним органом заявнику може бути або невідповідність поданих документів вимогам Порядку № 618, або відсутність переплати, разом з тим Митницею таких підстав у своїй відповіді про відмову у наданні висновку не зазначено.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
          
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що Митницею, всупереч розділу ІІІ Порядку № 618 не перевірено факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та не встановлено наявність переплати, рішення про коригування митної вартості товару скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому сума надмірно сплачених податків та зборів (обов`язкових платежів) повертається декларанту відповідно до вимог Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007, чого суб`єктом владних повноважень вчинено не було.

Таким чином, доводи Митниці, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 та ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити. При цьому, посилання Митниці на той факт, що станом на звернення до суду із касаційною скаргою рішення у справі № 814/336/15 (щодо скасування рішення Митниці про коригування митної вартості товару позивача) по суті не прийнято не є підставою для скасування оскаржуваних рішень, адже постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 касаційну скаргу Митниці було залишено без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі №814/336/15 залишено без змін. Крім того, посилання на те, що зобов`язання Митниці розглянути заяву щодо повернення надміру зарахованих до бюджету митних платежів та зобов`язання підготувати та направити висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету платежів є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, на переконання колегії суддів Касаційного адміністративного суду є необґрунтованими, адже під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону, зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним, в той час як в межах спірних правовідносин судами правомірно було встановлено порушення Митницею норм Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 - без змін. 

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359  Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду