У Х В А Л А
20 травня 2020 року
м. Київ
Провадження № 13-23зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді – доповідача  ОСОБА_1 ,
суддів:     ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 ,    ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,     ОСОБА_10 ,    ОСОБА_11 ,    ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 ,     ОСОБА_14 ,  ОСОБА_15 ,   ОСОБА_16 ,  ОСОБА_17 ,   ОСОБА_18 розглянула заяву засудженого ОСОБА_19   про відвід суддів Великої Палати Верховного  Суду і
ВСТАНОВИЛА:
Як убачається з матеріалів провадження вироком Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року ОСОБА_19 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 69, пунктами «а», «г», «з», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 215-3 Кримінального кодексу України 1960 року (далі – КК 1960 року), ч. 1 ст.  263, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України 2001 року і на підставі ст. 42 КК 1960 року остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 29 травня 2003 року вирок залишено без змін.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Буглов проти України» від  10 липня 2014 року, яке набуло статусу остаточного 15 грудня 2014 року, констатовано порушення щодо ОСОБА_19 ст. 3, п. 3 ст. 5, ст. 8 Конвенції про  захист прав людини і основоположних свобод.
20 лютого 2018 року постановою Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) заяву ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року й ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2003  року у зв`язку з встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, залишено без задоволення.
18 березня 2020 року до Великої Палати надійшла заява засудженого ОСОБА_19 про перегляд за виключними обставинами вказаної постанови.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від  18 березня 2020 року вищевказану заяву було передано судді-доповідачу ОСОБА_20 .
Ухвалою судді Великої Палати ОСОБА_20 від 19 березня 2020 року вказану заяву ОСОБА_19 залишено без руху.
08 квітня 2020 року з Верховного Суду України до Верховного Суду передано за  належністю доповнення засудженого ОСОБА_19 до заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами від 26 березня 2020 року.
Ухвалою Великої Палати від 27 квітня 2020 року заяву про самовідвід судді Верховного Суду ОСОБА_20 та заяву ОСОБА_19 про відвід судді ОСОБА_20 задоволено. Відведено суддю ОСОБА_20 від участі у  розгляді заяви ОСОБА_19 у провадженні № 13-23зво20. Провадження за  заявою ОСОБА_19 передано для визначення судді у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2020 року дану заяву про перегляд постанови Великої Палати від 20 лютого 2018 року щодо ОСОБА_19 за виключними обставинами, передано судді-доповідачу ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Великої Палати ОСОБА_1 від 04 травня 2020 року заяву з  доповненнями засудженого ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року, ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2003 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від  20  лютого 2018 року щодо нього за виключними обставинами залишено без  руху і встановлено строк для усунення недоліків. 
18 травня 2020 року до Великої Палати надійшла заява ОСОБА_19 про відвід суддів  ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . 
Засуджений ОСОБА_19 обґрунтовує підстави для відводу своїм незадоволенням судовим рішенням, яке було постановлено суддею ОСОБА_1 04 травня 2020 року.
На думку засудженого, суддя ОСОБА_13 30 липня 2010 року виніс завідомо неправосудне рішення, а саме відмовив ОСОБА_19 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку ухвали Апеляційного суду Львівськоі області від 28 травня 2010 року, що, свідчить про його упередженість при розгляді його заяви.
Щодо інших суддів зазначає, що вони брали участь у складі Великої Палати у  розгляді даної кримінальної справи 20 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від  16  грудня 2002 року та ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2003  року у зв`язку з встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.
Вказані обставини, як вважає засуджений, перешкоджають участі цих суддів при розгляді його заяви.
Перевіривши заяву засудженого, Велика Палата не вбачає підстав для її задоволення.
Положеннями ст. 75 КПК визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Статтею 76 вказаного Кодексу передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Заявлений ОСОБА_19 відвід не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про  упередженість суддів  ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Враховуючи викладене та керуючись статтями 75, 76 КПК, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Заяву засудженого   ОСОБА_19  про відвід суддів Великої Палати Верховного  Суду  ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	         ОСОБА_1 	 	
Судді:ОСОБА_2  ОСОБА_3  ОСОБА_4  ОСОБА_5  ОСОБА_6  ОСОБА_7  ОСОБА_8  ОСОБА_9  ОСОБА_22 ОСОБА_11  ОСОБА_12  ОСОБА_13  ОСОБА_14  ОСОБА_15  ОСОБА_16  ОСОБА_17  ОСОБА_18