ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2020 року 
Київ
справа №540/123/19
адміністративне провадження №К/9901/33687/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у попередньому судовому засіданні за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції адміністративну справу №540/123/19
за позовом Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня" про стягнення збитків в дохід місцевого бюджету, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від           03 травня 2019 року, прийняте в складі головуючого судді Гомельчука С.В., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Турецької І.О., суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.  
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У січні 2019 року Південний офіс Держаудитслужби звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в дохід місцевого бюджету збитки в сумі 141 653,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. 
2.          В обґрунтування заявлених вимог Південний офіс Держаудитслужби зазначив, що за результатами проведеної ним ревізії на об`єкті: "реконструкція недобудованої будівлі харчоблоку під господарсько-медичний блок" встановлено невідповідність між фактично виконаними ТОВ «Нікопольська-СТК» обсягами робіт та обсягами, внесеними до актів приймання будівельних робіт форми КБ-2в, що є порушенням вимог п.6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва». Викладене порушення, на думку позивача, призвело до втрат (збитків) загального та спеціального фондів місцевого бюджету на суму 141 653,00 грн.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня            2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, позов задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня" в дохід місцевого бюджету (на рахунок 31410544021133, відкритий в ГУ ДКСУ у Херсонській області, код ЄДРПОУ 37953845, МФО 899998, код доходу 24060300) збитки в сумі 141653,00 грн (сто сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят три гривні); у задоволенні вимоги Південного офісу Держаудитслужби щодо стягнення з Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня" суми сплаченого судового збору відмовлено.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з доведеності факту завищення підконтрольною установою - КП «Голопристанська ЦРЛ» вартості виконаних робіт з боку ТОВ «Нікопольська-СТК», що призвело до необґрунтованого витрачання бюджетних коштів. Також, як зазначили суди, це не оспорюється підконтрольною установою. За аналізом постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, якою затверджено «Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», суди дійшли висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог про усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
5.          Відмовляючи у стягненні судового збору, суди керувалися частиною другою статті 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.          Не погоджуючись із рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, КП «Голопристанська ЦРЛ» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
7.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що поза увагою судів залишилася та обставина, що КП «Голопристанська ЦРЛ» є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів районного бюджету. Стягнення з рахунків комунального підприємства коштів у порядку виконання судового рішення, призведе до недофінансування підприємства за певними видатками наприкінці бюджетного року та змусить звертатися до районної ради за виділенням додаткової суми коштів. Тобто, на думку касатора, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним. Ефективним, на його думку, є спосіб стягнення шкоди з особи, винної у її заподіянні, в межах кримінального провадження, оскільки відповідачем у кримінальному провадженні подано цивільний позов.
IV. Позиція інших учасників справи
8.          Позивач надав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити  без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій  - без змін.
V. Рух справи в суді касаційної інстанції
9.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 13 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою КП "Голопристанська ЦРЛ" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року. 
10.          15 січня 2020 року за результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 15 січня 2020 року №58/0/78-20. 
11.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року касаційну скаргу КП "Голопристанська ЦРЛ" прийнято до провадження.   
12.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року справу призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні за наявними у справі матеріалами на 20 травня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
13.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, КП «Голопристанська ЦРЛ» є бюджетною установою, що утримується за рахунок коштів районного бюджету та функціонує на підставі помісячного розпису та в межах коштів, виділених з районного бюджету на утримання підприємства.
14.          Південним офісом Держаудитслужби проведена ревізія фінансово-господарської діяльності КП «Голопристанська ЦРЛ» за період з 01.05.2014 по 31.12.2017 та складений відповідний акт (далі - акт ревізії).
15.          За результатами проведення перевірочного заходу було встановлено неналежне виконання умов договору №456, укладеного 26.11.2016 між КП «Голопристанська ЦРЛ» (замовник) та ТОВ «Нікопольська-СТК» (підрядник) за об`єктом: «реконструкція недобудованої будівлі харчоблоку під господарсько-медичний блок.
16.          Так, за результатами контрольних обмірів Південним офісом Держаудитслужби встановлена невідповідність між фактично виконаними обсягами та обсягами вказаними в актах виконаних робіт форми КБ-2в, що в порушення                    п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 призвело до завищення вартості виконаних робіт та використаних матеріалів на загальну суму 141 653,00 грн.
17.          19.03.2018 Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області складена вимога про усунення порушень законодавства, де в пункті 9 зобов`язано усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку та надати інформацію про вжиті заходи до 15.04.2018.
18.          КП «Голопристанська ЦРЛ», з метою виконання вимоги, звернулось до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи та з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області з метою стягнення суми заборгованості у розмірі 141 653,00 грн.
19.          27.03.2018, за заявою КП «Голопристанська ЦРЛ» відкрито кримінальне провадження за ознаками в діях ТОВ «Нікопольська-СТК» кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, а саме привласнення коштів під час проведення реконструкції недобудованої будівлі харчоблоку лікарні.
20.          01.11.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області позов КП «Голопристанська ЦРЛ» до ТОВ «Нікопольська-СТК» про стягнення коштів залишений без розгляду за відповідною заявою позивача.
21.          Оскільки вимога Південного офісу Держаудитслужби не була виконана, а саме: кошти до бюджету не були повернуті, суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з позовом.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
22.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом)
Частина друга статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
24.          Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі-Закон №2939-XII).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Частина 1 статті 4 Закону №2939-XII передбачає, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Відповідно до статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Частиною 2 статті 15 Закону №2939-XII передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
25.          Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами (далі - Порядок №550).
Пунктом 2 Порядку №550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Відповідно до пункту 46 Порядку №550 якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
Згідно з пунктом 50 Порядку №550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, у тому числі і звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27.          Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
28.          Досліджуючи аргументи касаційної скарги про невірно обраний, суб`єктом владних повноважень, спосіб захисту, який може призвести до недофінансування лікарні за певними видатками наприкінці бюджетного року та змусить звертатися до районної ради за виділенням додаткової суми коштів, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
29.          Як обґрунтовано зазначили суди першої та апеляційної інстанцій, відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення щодо привласнення посадовими особами ТОВ «Нікопольська-СТК» грошових коштів, під час проведення реконструкції недобудованої будівлі харчоблоку лікарні, та подання в його межах цивільного позову, не звільняє КП «Голопристанська ЦРЛ» від відповідальності.
30.          Отже, КП «Голопристанська ЦРЛ» як замовник ремонтних робіт, повинно нести відповідальність за їх відповідність проектно-кошторисній документації та зобов`язано контролювати об`єми робіт.
31.          Безпідставними є доводи касатора про обов`язок судів попередніх інстанцій  залучити до участі у справі ТОВ «Нікопольська-СТК», оскільки прийняте судове рішення вплине на його обсяг прав та обов`язків. Колегія суддів Верховного Суду зауважує, що предметом розгляду цієї справи не є «збитки» в розумінні господарсько-правового спору, оскільки у даному випадку орган контролю звертається до суду в інтересах держави, адже підконтрольною установою не забезпечено виконання вимоги щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
32.          Посилаючись на статтю 61 Конституції України, а також на рішення Конституційного Суду України від 30.05.2001, касатор стверджує, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Водночас, на його думку, суди першої та апеляційної інстанцій не наводять норм законодавства та підстав, за яких вони дійшли висновку про можливість покладення юридичної (матеріальної) відповідальності на іншу юридичну особу ніж та, діями якої завдано збитків.
33.          Колегія суддів Верховного Суду таке твердження вважає помилковим та зазначає, що в судових рішеннях містяться правові норми, які встановлюють обов`язок підконтрольної установи відшкодувати збитки у випадку допущення останньою, вимог законодавства з питань збереження та використання активів.
34.          Верховний Суд зазначає, що посилання в касаційній скарзі скаржника на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 08 травня 2018 року (справа №826/3350/17), від 11 вересня 2018 року (справа №825/1481/16), від                      13 листопада 2018 року (справа №826/18946/14), від 22 травня 2018 року (справа №826/6307/16), справа №916/1828/16 та ін, в ухвалі Верховного Суду від 03 вересня 2018 року (справа №810/1750/18) є безпідставними, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносин у перелічуваних справах, у яких, на відміну від справи, що розглядається, адміністративний позов підконтрольної установи був спрямований на визнання вимоги протиправною. 
35.          Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин.
36.          З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанцій. 
37.          У зв`язку з цим, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
IX . Судові витрати
38.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня"  залишити без задоволення.
2.          Рішення  Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня              2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                        24 жовтня 2019 року в справі №8540/123/19 залишити без змін.
3.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          :                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                           О. Р. Радишевська
                                                                                          С.А. Уханенко