П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 521/2351/20	
Головуючий в 1 інстанції: Леонов О.С.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів - Єщенка О. В., Танасогло Т.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року по справі № 521/2351/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області (далі - відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2050904 від 01.02.2020 року. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01 лютого 2020 року працівником поліції Старіковим К.О. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивач керуючи автомобілем здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України.
Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.
На підставі викладеного позивач просить суд скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного штрафу та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року по справі № 521/2351/20  позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить визначених та обов`язкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАК №2050904 від 01.02.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. При цьому суд першої інстанції послався на частину третю статті 283 КУпАП де прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 та постановити нове, яким  відмовити у задоволенні  позовних вимог у повному обсязі.          
У своїй скарзі апелянт вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зазначає, що задовольняючи позов, судом першої інстанції не були належним чином досліджені обставини справи, а також наявні в матеріалах справи докази, яким не було надано належної оцінки.
На переконання відповідача, факт вчинення правопорушення, а саме перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3 автомобілем "Ford Fusion", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовано відео реєстратором, який встановлений у службовому автомобілі.
Поданий відеозапис, на підтвердження факту правопорушення Правил дорожнього руху, вважає належним та допустимим доказом по справі у зв`язку з тим, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у Додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення. Такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.          
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, 01.02.2020 року о 04:59 год. позивач керуючи транспортним засобом в м. Одеса по вул. Розумовська, 10/12  здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.8.5.1 ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2050904 від 01.02.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с.8)
У вказаній Постанові не зазначено відомостей про пристрій на який здійснювалася фіксація вказаного правопорушення.
Судом першої інстанції, було досліджено відеозапис наданий представником відповідача до відзиву на позовну заяву, з якого вбачається, що посадовими особами УПП в Одеській області зафіксовано, що автомобіль марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку. Проте з вказаного відео не вбачається за можливе встановити, який саме транспортний засіб здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3.
Також, на вказаному компакт-диску містяться файли з назвами - Фото розмітки 1.3, Фото розмітки 1.3 (2). На яких містять лише фото, які підтверджують, що на дорозі знаходиться розмітка у вигляді подвійної суцільної лінії.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої  Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).
Відповідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. 
За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. 
Наведене дає підстави для висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.
Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі 536/583/17.
Щодо правопорушення, яке вчинене позивачем, колегія суддів зазначає наступне. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 8.1 ПДР , встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно пункту 8.5 ПДР, дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.
Відповідно до п.п. 8.5.1 п. 8.5 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Горизонтальна розмітка має таке значення поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху (1.3).
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Представником відповідача надано до суду компакт-диск з відеозаписом події, закріпленої відео реєстратором, закріпленого у службовому автомобілі, з якого вбачається, що позивач керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України, а також на вказаному компакт-диску містяться файли з назвами - Фото розмітки 1.3, Фото розмітки 1.3 (2), які підтверджують, що на місці вчинення правопорушення знаходиться розмітка у вигляді подвійної суцільної лінії.
Отже, колегія суддів вважає, що дані відеозапису з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні  КУпАП, що доводить наявність адміністративного правопорушення.
Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
За таких підстав суд апеляційної інстанції вважає, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2050904 від 01.02.2020 року є законною та скасуванню не підлягає.
Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року по справі № 521/2351/20 - скасувати та прийняти нове рішення суду.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2050904 від 01.02.2020 року - відмовити.
      Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Єщенко О.В.