Справа № 161/12151/19 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/477/20  Категорія: 37 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 квітня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т. С., 

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року,

 
В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.03.2019 позивач ввіз на митну територію України легковий автомобіль «HONDA CIVIC» (реєстраційний номер на момент ввезення - НОМЕР_1 , д.н.з. на даний час - НОМЕР_2 ). 27.03.2019 о 17 год 30 хв у м. Луцьк по вул. Рівненській, 89 сталась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «HONDA CIVIC» (реєстраційний номер на той час НОМЕР_1 ), під керуванням батька позивача - ОСОБА_2 та автомобіля «MERCEDES-BENZ 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2019 встановлено вину ОСОБА_3 у настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА». 29.03.2019 позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування та всі необхідні для оплати документи і письмові пояснення в ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА». Проте, листом від 15.05.2019 за вих. № 1567/24-001 ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування та не визнано страховим заявлений випадок. Посилаючись на висновок судового експерта Гора І. В. від 10.05.2019 № 86, відповідно до якого комплекс механічних пошкоджень на т/з «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 виник на зазначеному авто до події 27.03.2019, заявленої до ПАТ «СК « УНІВЕРСАЛЬНА», відповідач дійшов висновку, що учасниками ДТП навмисно було спотворено дійсні обставини події, з метою неправомірного отримання матеріальної вигоди, а також щодо відсутності настання вини/цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 313 CDI» (д.н.з. НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 , а отже, й страхового випадку за полісом ОСЦПВВНТЗ ЕР/136379362. Однак з даними висновками позивач не погоджується та просить суд стягнути з ПАТ «СК «Універсальна» в його користь 17056,61 грн страхового відшкодування; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 1000 грн, а також 4200 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 768,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Заочним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в користь   ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 16056 (шістнадцять тисяч п`ятдесят шість) грн 61 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь   ОСОБА_1 1000 (тисячу) грн в рахунок відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь   ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь   ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп судового збору.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що з метою об`єктивного з`ясування обставин та причин заявленного випадку ПАТ «СК «Універсальна» було замовлено у експерта дослідження обставин та механізму заподіяння пошкоджень автомобіля. Експерт дійшов висновку, що з технічної точки зору пошкодження на автомобілі «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 в результаті контактування 27.03.2019 з автомобілем «MERCEDES-BENZ 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 були накладені поверх пошкоджень, які мались на автомобілі «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 до події, яка мала місце 27.03.2019. Суд першої інстанції не оцінив наданий доказ та не навів мотивів його відхилення. Крім того, судом першої інстанції безпідставно взято до уваги висновок експертного дослідження № 64 від 10.04.2019, що був наданий позивачем, оскільки в ньому вартість відновлювального ремонту та відповідно вартість матеріального збитку визначені з урахуванням податку на додану вартість. Документальне підтвердження оплати ремонту з ПДВ в матеріалах справи відсутнє. Висновок суду про стягнення з відповідача матеріального збитку з ПДВ суперечить п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в даній справі, в якому вказує, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені п. 37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте жодна з них не мала місця в даному випадку. Вказує, що сам відповідач подав в суд до відзиву на позовну заяву копію листа Волинської митниці ДФС, відповідно до якого під час перетину митного кордону на автомобілі позивача були зафіксовані наступні пошкодження: пошкодження ЛПФ (подряпини та сколи) по всьому кузову, забрудненість салону та сидінь, механічні пошкодження: пороги, заднє праве крило, передній та задній бампер. З фактичних обставин ДТП та висновку № 86 від 14.05.2019, наданого відповідачем, вбачається, що механічні пошкодження, які були на автомобілі позивача до ДТП - це пошкодження переднього бампера з права та правому передньому крилі, передній бампер зірвано з конструктивного місця кріплення, пошкоджено нижню частину правового порога, а удар при ДТП прийшовся на ліву задню сторону автомобіля «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 . Також у відзиві позивач вказує на неправильне визначення судом першої інстанції суми відшкодування матеріальної шкоди до розміру франшизи, яка мала б становити 15056,61 грн (17056,61 - 2000,00 грн), а не 16056,61 грн, як це визначив суд першої інстанції, однак вказує, що це є арифметичною помилкою, яка може бути виправлена судом. Позивач у відзиві просить стягнути на його користь з відповідача 3500,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті ДТП, яка мала місце 27.03.2019 у м. Луцьк по вул. Рівненська, 89, автомобіль «HONDA CIVIC» р.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження задньої лівої частини, витрати на відновлення яких повинні бути відшкодовані відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону  страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2019 о 17 год 30 хв у м. Луцьк по вул. Рівненській, 89 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «HONDA CIVIC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MERCEDES-BENZ 313 CDI» , д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень (а.с. 14).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-136379362 від 05.07.2018.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 15.12.2019 вих. №1567/24/001 ПАТ «СК «Універсальна» ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. З даного листа вбачається, що під час огляду пошкоджень, зосереджених на задній лівій частині автомобіля «Honda Сіvic» у страховика виникли сумніви щодо характеру їх утворення. Згідно висновку експертного дослідження обставин та механізму пригоди № 86 від 10.05.2019, страхова компанія прийшла до висновку, що утворення комплексу заявлених пошкоджень на автомобілі «Honda Сіvic» р.н. НОМЕР_1 , не відповідає механізму утворення про який зазначено у поясненнях учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Страховиком було надіслано запит до Волинської митниці ДФС стосовно наявних пошкоджень на транспортному засобі «Honda Сіvic» р.н. НОМЕР_1 на момент ввезення на територію України. Згідно відповіді Волинської Митниці ДФС, зокрема Акту проведення огляду легкового автомобіля «Honda Сіvic», складеного під час перетину митного кордону України на т/з зафіксоване наступне:пошкодження ЛФП (подряпини та сколи) по всьому кузову, забрудненість салону та сидінь, механічні пошкодження:пороги, заднє праве крило, передній та задній бампер.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 64 від 10.04.2019 складеного на замовлення ОСОБА_1 , Петрушанко В. Ф. , який є атестованим судовим експертом, оглядом колісного транспортного засобу автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. на даний час НОМЕР_2 встановлено пошкодження, які отримав зазначений транспортний засіб, в результаті ДТП, а також у висновку містяться фото цих пошкоджень. Всі вони є пошкодженнями лівої задньої частини автомобіля, що відповідає механізму утворення пошкоджень в результаті ДТП, яка сталась 27.03.2019 за участю транспортного засобу «HONDA CIVIC» та забезпеченого транспортного засобу. У даному висновку наведені пошкодження, які не пов`язані з аварією, вартість відновлювального ремонту яких не врахована при визначенні матеріального збитку, завданого пошкодженням належного позивачу транспортного засобу в результаті ДТП, яка сталась 27.03.2019.
Пункту  1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що  реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частинами першою та другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 цього кодексу.
За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У відповідності до змісту статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що йому було завдано майнової шкоди винними діями особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).
Суть даного спору зводиться до того, що відповідач не погоджується з тим, що пошкодження автомобіля, щодо якого виник спір, є наслідком саме ДТП, яке було вчинене в результаті контактування 27.03.2019 автомобіля позивача з автомобілем «MERCEDES-BENZ 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 . З висновку № 86 від 14.05.2019, наданого відповідачем, убачається, що механічні пошкодження, які були на автомобілі позивача до ДТП - це пошкодження переднього бампера з права та правому передньому крилі, передній бампер зірвано з конструктивного місця кріплення, пошкоджено нижню частину правового порога, а удар при ДТП прийшовся на ліву задню сторону автомобіля «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 .
На підставі викладеного, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції підставно взяв до уваги Висновок експертного дослідження № 64 від 10.04.2019 складеного на замовлення ОСОБА_1 , Петрушанко В. Ф. , який є атестованим судовим експертом, відповідно до якого оглядом колісного транспортного засобу автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. на даний час НОМЕР_2 встановлено пошкодження, які отримав зазначений транспортний засіб, в результаті ДТП, а також у висновку містяться фото цих пошкоджень. Всі вони є пошкодженнями лівої задньої частини автомобіля, що відповідає механізму утворення пошкоджень в результаті ДТП, яка сталась 27.03.2019 за участю транспортного засобу «HONDA CIVIC» та забезпеченого транспортного засобу. У даному висновку наведені пошкодження, які не пов`язані з аварією, вартість відновлювального ремонту яких не врахована при визначенні матеріального збитку, завданого пошкодженням належного позивачу транспортного засобу в результаті ДТП, яка сталась 27.03.2019.
Вказане узгоджується з доводами позивача та не спростовується доводами відповідача.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом при вирішенні справи правильно застосовано вищезазначені норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням у ДТП автомобіля, що належить на праві власності позивачев.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Що стосується арифметичної помилки, при визначенні на неправильне визначення судом першої інстанції суми відшкодування матеріальної шкоди до розміру франшизи, яка мала б становити 15056,61 грн (17056,61 - 2000,00 грн), а не 16056,61 грн, як це визначив суд першої інстанції, то вказане є арифметичною помилкою, яка може бути виправлена судом першої інстанції власної ініціативи або за заявою учасників справи. Вказане не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду.
За ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заявив клопотання про стягнення з позивача на його користь понесені відповідачем витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3500 грн, на підтвердження чого надав додаток № 2 від 25.03.2020 до договору про надання правничої допомоги № 199 від 04.06.2019, опис від 30.03.2020 робіт виконаних адвокатом в даній справі, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги відповідача у даній справі, акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.03.2020 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 30.03.2020 на суму 3500 грн.
Враховуючи, що витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3500 грн відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи та не оспорені відповідачем після надіслання йому відзиву на апеляційну скаргу позивачем, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (код ЄДРПОУ 20113829) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн (три тисячі п`ятсот гривень).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий                                 

Судді