УХВАЛА

06 травня 2020 року 
Київ
справа №400/2378/19
адміністративне провадження №К/9901/11302/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року
та постанову (рішення) П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року
у справі № 400/2378/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 
про зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»  від 02 червня 2016 року Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.
Статтею 330 КАС України встановлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
Із тексту касаційної скарги вбачається, що відповідач подає касаційну скаргу до Верховного Суду України.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно зазначити у касаційній скарзі вірне найменування суду касаційної інстанції - Касаційний адміністративний судом у складі Верховного Суду.
Пунктом 3 частини другої статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
Як вбачається із змісту касаційної скарги, а саме, її вступної частини, відповідачем оскаржується рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №400/2378/19.
Проте, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №400/2378/19 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Водночас, керуючись частиною 5      статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, Судом з`ясовано, що предметом оскарження є, зокрема, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №400/2378/19.
Рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №400/2378/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутне.
За таких обставин, скаржнику потрібно уточнити, яке рішення суду апеляційної інстанції    ним оскаржується в даній справі та вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених  статтею 349 КАС України, із зазначенням оскаржуваних судових рішень шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, де зазначити правильне рішення судів першої та апеляційної інстанцій та додати копії уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до частин 4 та 5 статті 330 КАС України до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.
Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
У додатках до касаційної скарги відповідачем зазначено, що до неї додається квитанція про сплату судового збору, проте, у конверті, в якому касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, документ про сплату судового збору відсутній, про що був складений відповідний Акт від 21 квітня 2020 року №3.
З огляду на наведене, скаржнику необхідно надати Верховному Суду оригінал або копію квитанції про сплату судового збору.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позовну заяву у цій справі подано у 2019 році фізичною особою щодо однієї немайнової вимоги.
Згідно підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01 січня 2019 року встановлено 1921,00 грн., тому, за подання касаційної скарги у цій справі скаржник має сплатити судовий збір в розмірі  1536,80 гривень (2102 грн. *0,4*200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897 
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім цього, 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі  пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині 4 статті 328 КАС України, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328  цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій в зв`язку з чим скаржнику слід оформити касаційну скаргу відповідно до вимог статті 330 КАС України.
Відповідно до частинидругої  статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформленавідповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуютьсяположення    статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень частини першої та другої  статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених        статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`ятиднів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали            про залишення позовної заяви безруху.
На підставівищенаведеного та керуючись статями  169,  328, 330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову (рішення) П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 400/2378/19 - залишити без руху.
2.Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали, в перебіг якого не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 
3.     Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду