П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/12040/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Панкеєва Вікторія Анатоліївна  
Суддя-доповідач -  Кузьменко Л.В.   
26 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьменко Л.В. 
суддів:  Франовської К.С.  Совгири Д. І. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року  (рішення ухвалене суддею Панкеєвою В.А. 15.01.20 року  в м.Житомир в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та індексації за період з березня 2018 року по травень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 4356;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 07.06.2019, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та індексації за період з березня 2018 року по травень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 4356.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 4356.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 07.06.2019 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 4356.
В задоволенні  решти позовних вимог суд відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку, як таке що прийняте з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Відповідач в апеляційній скарзі  просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації суперечить нормам Закону, що регулюють спірні правовідносини.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що з огляду на вимоги закону, грошова допомога на оздоровлення, індексація та щомісячна додаткова грошова допомога відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника відділення телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла, де отримав грошове забезпечення відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей".
Наказом Командира 26 Артилерійської бригади оперативного командування "Північ" від 31.05.2019 № 53-РС позивач був звільнений з військової служби у запас (а.с.15).  
ОСОБА_1 призначено пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII  (далі - Закон № 2262-XII).
У довідці військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 №4356 вказано щомісячні додаткові види грошового забезпечення нараховувались позивачу з березня 2018 року по травень 2019 року, і з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування (а.с.18). Вказану довідку позивач направив відповідачу для урахування та проведення перерахунку пенсії  з урахуванням у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне сптрахування, та індексації за період з березня 2018 року по травень 2019 року включно згідно довідки  в/ч НОМЕР_1 від 09.08.2019 №4356 
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 02.09.2019 №О-3896 повідомило позивачу, що додаткові види грошового забезпечення, які були встановлені відповідно до постанови КМУ №1294 та постанови  КМУ №889 не можуть бути враховані до грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії, оскільки не входять до складу грошового забезпечення,  виплата щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною. Відповідач вказав, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення та індексації - відсутні (а.с.16-17).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач оскаржив її судовому порядку.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення до грошового забезпечення позивача, з якого підлягає обрахуванню пенсія з огляду на те, що додаткова грошова винагорода позивача та грошова допомога на оздоровлення носила разовий характер.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам позивача та відповідача, наведеним в апеляційних скаргах, зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011).
Статтею 1 Закону №2011 встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
- посадовий оклад;
- оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №2011пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-XII).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 01 березня 2018 року та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, в розумінні вимог п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з 01 березня 2018 року та пізніше розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
З довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 №4356 вбачається, що у березні у 2018 року позивачу виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3143,34 грн (а.с.18)
Факт сплати єдиного внеску з цієї суми не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Встановлено, що Позивач звільнений з військової служби  після 01 березня 2018 року (а.с.15), тому, виходячи з наведених положень Постанови №393, розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії визначено шляхом ділення загальної суми додаткових видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Відповідно п.1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, яка була чинна до 20.07.2018, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Вказане свідчить про те, що включно по 20.07.2018 (коли втратила чинність Інструкція №550) щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Тобто, отримана позивачем у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода була нарахована та виплачена за лютий 2018 року, а отже не входить до складу грошового забезпечення за березень 2018 року, з якого позивачу нараховано пенсію.
З огляду на викладене, щомісячна додаткова грошова винагорода, виплачена позивачу за лютий 2018 року у березні 2018 року не може бути врахована в його грошове забезпечення для призначення пенсії, оскільки для призначення пенсії враховувалось виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення починаючи з березня 2018 року.
Наведені висновки не суперечать правовій позицій, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.
Щодо грошової допомоги на оздоровлення, колегія суддів зважає на таке.
Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Водночас, грошова допомога на оздоровлення, виплата якої здійснювалася не щомісячно, а одноразово у травні 2018 року (за відповідний рік) не входить до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Матеріалами справи підтверджується, що зі змісту довідки Військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 №4356 вбачається, у травні 2018 року позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 8800,30 грн., з якої сплачено ЄСВ. Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення також є безпідставними.
Щодо вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст. 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України передбачені Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно статей 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Враховуючи викладене, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Таким чином, беручи до уваги те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсильну норму, суд вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду під час розгляду справи №638/9697/17, вирішуючи питання про включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 03.04.2019 відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах №522/11262/16-а та №522/7855/17 та сформулював наступний правовий висновок.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання необхідно субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанцїі про те, що індексація євідшкодуванням державою знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення.
Доводи апеляційної скарги відповідача та позивача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги позивача та  відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  27 травня 2020 року.

Головуючий	 	 	Кузьменко Л.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Совгира Д. І.