Ухвала        
04 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 462/86/16
провадження № 61-8220ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпіє-Л» про стягнення коштів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, яка здана до поштового відділення 20 травня 2020 року.
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційна скарга містить клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на запровадження карантину по всій території України. 
Відповідно до постанови Кабілету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» від 11 березня 2020 № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 25 березня 2020 № 239 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211                               «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2» та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року                    № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.
Крім того, касаційна скарга містить клопотання про звільнення ОСОБА_1   від сплати судового збору за подання касаційної скарги, з посиланням на тяжкий матеріальний стан, мінімальну пенсію та наявність онкологічного захворювання. 
Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:                       1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або                                    2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. 
З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої                        статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку), як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норм права, а саме: статей 625, 1212, 1214 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 161/17945/18, від 16 січня 2019 року у справі                            № 753/15556/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17постановах Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц,                            від 27 лютого 2019 року у справі № 639/9339/16-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц, від 07 листопада 2019 року у справі № 310/3542/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 203/1635/16-ц, від 13 березня 2018 року у справі № 643/7219/16-ц, від 09 липня 2018 року у справі № 520/5338/14-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 10/40/17. 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог щодо форми та змісту.
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі                                пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 390, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги.
Відкрити касаційне провадження у даній справі. 
Витребувати із Залізничного районного суду м. Львова цивільну справу                      № 462/86/16 за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпіє-Л» про стягнення коштів.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          С. П. Штелик 
 
                                                                                                               А. А. Калараш 
    
                                                                                                               В. М. Сімоненко