Постанова                                      
Іменем України                                 
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 464/2154/15-ц
провадження № 61-15997св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду             м. Львова від 27 липня 2015 року у складі судді Борачка М. В. та постанову Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі -            ПАТ «Банк Форум»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (далі - ТОВ «Олком-Лізинг»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно кредитного договору                                  від 25 липня 2008 року № 0030/08/6.10-ZNv ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 10 000 доларів США із кінцевим терміном повернення 24 липня 2012 року для поточних потреб. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 % річних.
З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 25 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився за виконання позичальником ОСОБА_1 обов`язків, які виникли на підставі кредитного договору.
У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 03 лютого 2015 року утворилась заборгованість, яка складається з: 8 214 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 133 411 грн 32 коп., - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп.,- прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 122 551 грн 34 коп. - пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків.
 
Враховуючи вищевикладене ПАТ «Банк Форум» просило суд стягнути заборгованість за кредитним договором.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
 
Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня              2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь                   ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 25 липня  2008 року № № 0030/08/6.10-ZNv 10 895,99 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 176 996 грн 67 коп., та 122 551 грн            34 коп. штрафних санкцій, а всього 299 518 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, забезпечених порукою, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду          від 23 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому не мав можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності, яке було заявлено в апеляційній скарзі.
 
Зазначає, що судами не було враховано, що 08 травня 2009 року банк направив йому вимогу про дострокове стягнення суми боргу, а тому банк змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором з 24 липня 2012 року на 08 червня 2009 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що банком на час звернення до суду не було пропущено трирічний строк позовної давності.
 
Також не згоден із висновком апеляційного суду стосовно того, що у вказаній справі банк правомірно нараховував проценти за користування кредитом після закінчення строку основного зобов`язання, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято у 2015 році.
Крім того, зазначає, що суди помилково стягнули заборгованість із поручителя, оскільки умовами договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Кредитний договір укладався до 24 липня 2012 року, а банк звернувся до суду у 2015 році, тобто з пропуском строку, передбаченого договором поруки.
 
У касаційній скарзі наявне посилання заявника на постанову Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 204/7148/16-ц.
 
Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
25 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0030/08/6.10-ZNv, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти в сумі 10 000 доларів США із кінцевим терміном погашення 24 липня 2012 року для поточних потреб. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі                     13,5 % річних.
 
Банк прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитним договором кошти, відповідач в свою чергу зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним згідно графіку.
 
З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 25 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився за виконання позичальником ОСОБА_1 обов`язків, які виникли на підставі кредитного договору.
 
Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня              2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь                   ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 25 липня  2008 року № 0030/08/6.10-ZNv 10 895,99 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 176 996 грн 67 коп., та 122 551 грн            34 коп. штрафних санкцій, а всього 299 518 грн.
 
На виконання вищезазначеного рішення Сихівським районним судом                        м. Львова видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості, які пред`явлено до виконання.
 
29 грудня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги № 918-Ф, зокрема за кредитним договором № 0030/08/6.10-ZNv від 25 липня 2008 року і договором поруки  від 25 липня 2008 року. Відповідно до Витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, загальна сума заборгованості за спірним кредитним договором, яка передана, становить 14161,14 доларів США.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
 
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами                         (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
 
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
 
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
 
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилався на пропуск банком строку позовної давності.
 
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
 
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
 
Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
 
Разом із тим, положеннями статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
 
Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
 
У пункті 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня                 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) зазначено, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
 
Висновки апеляційного суду щодо дотримання банком строку позовної давності є помилковими, оскільки строк позовної давності у вказаній справі розпочався на наступний день після закінчення строку дії кредитного договору, тобто з 25 липня 2012 року, а банк із позовом звернувся у березні 2015 року. Направлення банком вимог щодо погашення кредитної заборгованості 11 вересня 2014 року не впливають на строк позовної давності, тому що такі направлені після закінчення строку дії основного зобов'язання.
 
З огляду на викладене та правовий висновок наведеної вище постанови Великої Палати Верховного Суду слід дійти висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про стягнення на користь банку заборгованості по поверненню кредитних коштів у повному обсязі, оскільки на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у межах строку позовної давності, тобто з березня 2012 року по липень 2012 року у розмірі 1 222 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 03 лютого 2015 року становить 19 847 грн 05 коп.
 
Крім того, врахувавши положення частини другої статті 258 ЦК України, слід зазначити, що суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для стягнення пені за несвоєчасну сплату тіла та відсотків, оскільки банком було пропущено річний термін для звернення до суду із такою вимогою.
 
Таким чином, судові рішення судів попередніх інстанцій також підлягають скасуванню в частині стягненні пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків у розмірі 122 551 грн 34 коп., оскільки банком було пропущено строк звернення до суду із вказаними вимогами.
 
Пунктом 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня                 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою                        статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Посилання апеляційного суду на відсутність підстав для застосування правового висновку, наведеного в постанові Великої Палати Верховного Суду є безпідставними та такими, що суперечать положенням частини четвертої статті 263 ЦПК України.
 
Крім того, на час перегляду справи в апеляційному порядку Велика Палата Верховного Суду вже прийняла наведену постанову, а тому апеляційний суд при ухвалення оскаржуваної постанови мав її враховувати.
 
Отже, з наведеного вбачається, що. переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, залишаючи судове рішення місцевого суду без, змін наведеного не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про те, що банк правомірно нарахував проценти за користування кредитом після                    24 липня 2012 року.
 
Враховуючи те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість по процентам обраховувалась банком з 14 вересня 2012 року, тобто після спливу строку основного зобов'язання, відсутні підстави для їх нарахування, а тому позовні вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп., задоволенню не підлягають.
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що 08 травня 2009 року йому направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості, а тому банк змінив строк виконання зобов'язання не можуть бути прийняті судом, оскільки вказаною вимогою банк просив погасити поточну заборгованість, а не в цілому, що не є зміною строку основного зобов'язання в розумінні положень статті 1050 ЦК України.
 
Крім того, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що порука ОСОБА_2 є припиненою, оскільки банк не звернувся до поручителя у передбачений договором поруки строк.
 
Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).
 
Судами встановлено, що 25 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився за виконання позичальником ОСОБА_1 обов`язків, які виникли на підставі кредитного договору.
 
Пунктом 4.1 договору поруки передбачено, що порука припиняється, серед іншого, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.
 
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено з 25 липня 2008 року по 24 липня 2012 року.
 
Положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки.
 
Таким чином, звертаючись із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором до боржника та поручителя у березні 2015 року, банк пропустив визначений договором поруки строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_2 , а тому порука останнього є припиненою.
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що новий кредитор задовольнив свої вимоги у позасудовому порядку не впливають на розгляд вказаної справи.
 
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп., та пені за несвоєчасну сплату тіла та відсотків у розмірі 122 551 грн 34 коп. Крім того, відсутні підстави для стягнення заборгованості з поручителя боржника - ОСОБА_2 , оскільки його порука припинилась.
 
Стягненню з ОСОБА_1 підлягає прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у межах строку позовної давності, тобто з березня 2012 року по липень 2012 року у розмірі 1 222 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 19 847 грн 05 коп., а тому судові рішення в цій частині підлягають зміні.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
 
Враховуючи, що колегія суддів змінює розмір простроченої заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника до 1 222 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 19 847 грн 05 коп. та скасовує судові рішення в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп., та пені за несвоєчасну сплату тіла та відсотків у розмірі 122 551 грн 34 коп., що є 93,4 % ціни позову банку, та відмовляє у задоволенні позову банку у цій частині, то рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору на користь позивача з боржника також підлягає зміні, а саме до 197 грн 69 коп. 
 
Згідно з підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
ОСОБА_1 при поданні заяви про перегляд заочного рішення сплачено судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп., за подання апеляційної скарги - 4 492 грн 77 коп., за подання касаційної скарги - 5 990 грн 36 коп., а загалом 10 835 грн 53 коп., тому, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (6,6 %), з позивача на його користь підлягає стягненню               10 120 грн 38 коп. сплаченого судового збору.
 
Керуючись статтями 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року в частині стягнення простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів змінити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 1 222 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 19 847 грн 05 коп.
 
Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп., та пені за несвоєчасну сплату тіла та відсотків у розмірі 122 551 грн 34 коп., а також судового збору у розмірі 2 797 грн 49 коп. скасувати та ухвалити нове рішення.
 
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0030/08/6.10-ZNv від 25 липня 2008 року в частині простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі              2 681,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 43 555 грн 34 коп., та пені за несвоєчасну сплату тіла та відсотків у розмірі 122 551 грн 34 коп., а також судового збору у розмірі 2 797 грн 49 коп. відмовити.
 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги та касаційної скарги у розмірі 10 120 грн 38 коп. (десять тисяч сто двадцять гривень тридцять вісім копійок).
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович