ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер справи 663/2248/19                                            Головуючий в 1 інстанції Шабрацький Г.О.
Номер провадження 22-ц/819/474/20                                         Доповідач Орловська Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                                                          Орловської Н.В.,
суддів                                                                      Кутурланової О.В.,
                                                       Майданіка В.В.,
секретар                                                Литвиненко В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області в складі судді Шабрацького Г.О. від 09 січня 2020р. у справі за позовом  ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, АРКрим та м. Севастополі, про визнання незаконним рішення та встановлення земельного сервітуту, 

В С Т А Н О В И В:

       01 серпня 2019р. ОСОБА_1 звернулась із позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання незаконним рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 21.05.2019р № 750 та встановлення земельного сервітуту.
       Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.02.2013р., укладеним із ОСОБА_2 , набула право власності на спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщений на земельній ділянці кадастровий номер 65247555500:01:063:0038, площею 0,0118 га, в АДРЕСА_1 .
Вказана земельна ділянка за договором особистого строкового сервітуту № 302 від 01.12.2012р., укладеного між Лазурненською селищною радою та ПП ОСОБА_2 , передана для розміщення і обслуговування належної йому малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності строком на 10 років до 1.12.2022р.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявою про укладання із нею, як новим власником нерухомого майна, договору про встановлення земельного сервітуту на тих умовах, що були погоджені із попереднім власником, проте рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 21.05.2019р № 750 в укладанні договору відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю площі земельної ділянки та невідповідності поданих графічних матеріалів. ( ч.3.ст.123 ЗК України)
Неправомірність такої відмови пов`язана із тим, що заявником при звернені до відповідача подані аналогічні параметри земельної ділянки тим, що надавались попереднім власником та стали підставою для укладання договору від 1.02.2012р. із ФОП ОСОБА_2 .
Просила визнати незаконним і скасувати вказане рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 21.05.2019р № 750 , а також встановити постійний на платній основі земельний сервітут на земельну ділянку площею 0,0118га по АДРЕСА_1 для проведення підприємницької діяльності та вільного пересування по території набережної та майбутньої її забудови відповідно до затвердженого проекту ПДП АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .
       Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019р. до участі у справі залучена третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АРКрим та м. Скевастополі. ( а.с.100).
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 9 січня 2020р. провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання незаконним рішення та встановлення земельного сервітуту закрито .
Судове рішення мотивовано тим, що позивач у спірних правовідносинах виступає як суб`єкт підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , що віднесені до юрисдикції господарських судів, а тому справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
       В апеляційній скарзі адвокат Лебєдєва Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить ухвалу суду скасувати, призначити справу до судового розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. 
       Зокрема вважає, що відсутні встановлені ст. 225 ЦПК України підстави для закриття провадження у справі, оскільки позивач, хоча і зареєстрована приватним підприємцем, проте за судовим захистом звернулась через порушення її особистих майнових прав, пов`язаних з використанням належного їй нерухомого майна, « ІНФОРМАЦІЯ_1 -клубу», розміщеного на земельній ділянці відносно якої має бути встановлений земельний сервітут незалежно від того, що позивач здійснює сезонну підприємницьку діяльність. 
Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, встановлені такі фактичні обставини справи.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як фізична особа на підставі договору дарування від 27.02.2013р., укладеного з ОСОБА_2 , набула права власності на спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та приналежними будівлями загальною площею 143,9 кв.м, розміщеними на земельній ділянці 0,044 га кадастровий номер 6524755500:01:063:0038 по АДРЕСА_1 ( а.с.59,60).
На підставі договору особистого строкового сервітуту, укладеного 1.12.2012р. між Лазурненською селищною радою та ОСОБА_2 , передана у сервітутне використання земельна ділянка площею 0,0118га під розміщення спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 -клуб».
Як зазначає позивач, саме така земельна ділянка використовувалась нею і після зміни власника нерухомого майна. 
Як убачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 , як фізична особа, власник нерухомого майна, порушення свого суб`єктивного права володіння та використання належного їй майна пов`язувала із тим, що рішенням Лазурненської селищної ради № 750 від 21.05.2019р. відмовлено їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо формування земельної ділянки комунальної власності, орієнтовною площею 0,0118га по АДРЕСА_1 для вільного пересування громадян та забудови набережної.
Вважаючи таку відмову незаконною, просила відновити її право шляхом скасування оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування та встановлення земельного сервітуту.
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Передбаченими законодавством умовами  розмежування судової юрисдикції, за якими  певна справа підлягає розгляду за правиламивідповідного виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.
За змістом ст.19 ЦПК України, як цивільну юрисдикцію, розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).
Указана норма процесуального законодавства визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням визначеного законодавством способу захисту.
Суд першої інстанції закрив провадження у справі із тих підстав, що спір виник у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, який не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Однак такий висновок є передчасним, оскільки за змістом позовної заяви, позивач зазначила, що земельна ділянка 0,0118 га перебувала у строковому користуванні попереднього власника та використовується нею до часу завершення дії договору.
За цільовим призначенням ця земельна ділянка надавалась під розміщення спортивно –оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 - клуб» та пересування громадян по території набережної.
Зміна власника вказаного нерухомого майна не змінює за своїм змістом цільового призначення та способу його використання новим власником, а також мети з якою останній просив встановити безоплатний безстроковий сервітут.
Отже, необхідною умовою для висновку про характер спірних правовідносин та віднесення за цим критерієм спору до господарської юрисдикції має бути встановлення судом обставин щодо наявності чи відсутності порушень майнових прав чи інтересу ОСОБА_1 , як фізичної особи, власника нерухомого майна, та чи є перешкоди у користуванні цим майном у разі прийняття відповідачем, органом місцевого самоврядування, оскаржуваного позивачем рішення.
У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 стверджувала, що предметом судового розгляду за правилами цивільного судочинства підлягає вимога про визнання незаконним рішення Лазурненської селищної ради про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо земельної ділянки, яка необхідна для проходу до об`єкту нерухомості, що належить позивачу на праві власності як фізичній особі. Також зазначає, що ця ж земельна ділянка тривалий час перебувала у користуванні попереднього власника та використовується позивачем після зміни власника нерухомого майна. 
Апеляційний суд  звертає увагу,  що згідно  змісту зазначеного позивачем рішення від 21.05.2019р. № 750, відмовлено у задоволені заяви, яка подана громадянкою ОСОБА_1 ( а.с.47).
Отже, сам лише факт, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована та здійснює підприємницьку діяльність у сфері надання послуг діяльності ресторанів, мобільного харчування, постачання готових страв, обслуговування напоями, не є достатньою підставою для висновку про те, що заявлені позивачем вимоги в частині оскарження рішення органу місцевого самоврядування не стосуються захисту особистих майнових прав ОСОБА_1 спрямованого на усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, що належить позивачу як фізичній особі.
Таким чином, у наведеній частині ухвалу суду належить скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для закриття провадження у частині позовної вимоги про встановлення постійного на платній основі земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0118га по АДРЕСА_1 для проведення підприємницької діяльності, задоволенню не підлягають, оскільки за змістом такої вимоги вбачається, що вирішення спірних правовідносин з питань землекористування для підприємницької діяльності за позовом особи, яка зареєстрована і здійснює підприємницьку діяльність до іншої юридичної особи, органу місцевого самоврядування з питань віднесених, що повноважень останнього, як власника земель комунальної власності, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. 
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення у наведеній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 20 , 255, 367, 374,379 ЦПК України, 

       П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Скадовського районного  суду Херсонської області від 9 січня 2020р. у частині закриття провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання незаконним рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 21.05.2019р № 750 скасувати.
Справу у вказаній частині позовних вимог направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалу цього ж суду в частині закриття провадження щодо решти заявлених позовних вимог залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Дата виготовлення повного судового рішення – 05.06.2020р.

Головуючий                        ________________                        Н.В.Орловська

Судді:                                ________________                        О.В. Кутурланова

                               ________________                        В.В.Майданік