Ухвала
іменем України
31 березня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-5817 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на  вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 липня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, 
встановила:
Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також скаржнику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у  встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Згідно з даними, які містяться в матеріалах провадження, засуджений отримав копію ухвали Суду 11 березня 2020 року. 
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано.
Водночас, як убачається зі змісту нового звернення, у ньому засуджений не погоджуючись з судовими рішеннями посилається на неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 зазначеного Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Заперечуючи законність вироку й ухвали, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Проте, наведені законодавчі положення скаржник залишив поза увагою. Зокрема, ним вкотре не наведено обґрунтування незаконності оспорюваного вироку та необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з  огляду на положення статей 84, 94, 374, 412–414 КПК цього Кодексу в їх взаємозв`язку з урахуванням встановлених у вироку фактичних обставин кримінального провадження. 
Попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, в повторній скарзі не викладено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на згаданих підставах, зважаючи на  положення статей 370, 404, 412, 419 КПК.
Також не може бути предметом розгляд у суду касаційної інстанції посилання засудженого на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, оскільки суперечить вимогам ч. 2 ст. 437 КПК.
Крім того, подана скарга за своїм змістом є суперечливою та не відповідає положенням ст. 436 КПК, оскільки засуджений, не погоджуючись з рішеннями обох інстанцій, просить скасувати лише вирок місцевого суду і закрити кримінальне провадження, однак не зазначає, що необхідно робити з ухвалою апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, якою вирок був залишений без зміни. Вказані суперечності позбавляють Суд визначитись з предметом оскарження. 
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє засудженого права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому КПК, зважаючи також на  правила ст. 117 цього Кодексу (клопотання має містити обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 липня 2019 року та  ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                          ОСОБА_3