Окрема думка
судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 462/5617/16-а (провадження № 11-1041 апп 19)
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
Велика Палата Верхового Суду розглянула касаційні скарги ОСОБА_1 та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 21 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання неправомірним та скасування рішення і постановою від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнила, а касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнила частково, скасувала постанову Залізничного районного суду міста Львова від 21 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року, а провадження у справі закрила.
 
Водночас не погоджуюся з застосуванням Великою Палатою Верхового Суду норм процесуального права з огляду на таке.
 
1.        Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг встановила помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо вирішення спору за правилами адміністративної юрисдикції, оскільки спір у цій справі має бути вирішений за правилами цивільного судочинства.
 
2.        При цьому в резолютивній частині постанови Велика Палата Верховного Суду роз`яснила позивачеві, що вона має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
3.        Дійсно, Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, доповнено статтю 354 КАС України частиною третьою такого змісту: у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору".
 
4.        Також цим же Законом частина перша статті 239 КАС України викладена в новій редакції, зокрема, доповнена положенням про те, що суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
 
5.        Проте, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року) розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
6.        Зазначена норма міститься саме у законі, яким змінений порядок розгляду судових справ, зокрема, в суді касаційної інстанції, і визначає застосування (дію в часі) саме цього закону в частині застосування запроваджених змін щодо касаційних скарг, поданих до набрання вказаним законом сили.
 
7.        Касаційні скарги ОСОБА_1 та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради надійшли до Верховного Суду у грудні 2017 року, таким чином скарги підлягали розгляду та провадження в суді касаційної інстанції у справі № 462/5617/16-а мало здійснюватися відповідно до норм процесуального права, що діяли до набрання чинності Законом № 460-IX.
 
8.        Звужене тлумачення пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX щодо лише «стадії розгляду касаційної скарги», а не касаційного провадження в цілому, на моє переконання суперечить меті Закону № 460-IX та змісту відповідної норми прикінцевих та перехідних положень, оскільки означатиме можливість застосування нових процесуальних норм на інших стадіях касаційного провадження, наприклад, перевірки касаційної скарги і відкриття касаційного провадження.
 
9.        Застосовування процесуальних норм запроваджених Законом № 460-IX до касаційних скарг, поданих до набрання зазначеним законом сили, суперечить як приписам вказаного закону так і принципу правової визначеності.

Суддя                                                                                                                    В. В. Пророк

Окрема думка складена 28 лютого 2020 року.