ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/2910/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Шальєвої В.А., Білак С.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 ( суддя першої інстанції Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/2910/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Дніпровської митниці Держмитслужби  про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,- 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби з позовом про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 14.03.2019 року № UA 110000/2019/200058/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 14.03.2019 року № UA 1100150/2019/00228/2.
Позиція викладена у позові обґрунтована тим, що приймаючи спірне рішення, митний орган не довів наявність в нього обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної позивачем за ціною контракту митної вартості товару, а також необґрунтовано застосував резервний метод йому визначення у той час, як декларант надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року позов   ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби  задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 14.03.2019 року № UA 110000/2019/200058/2, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 14.03.2019 року № UA 1100150/2019/00228/2.
На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від відповідача Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якій зазначено, що декларантом не надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а надані документи містять розбіжності, які, на думку митного органу, не дозволяють перевірити правильність складових митної вартості товару.
За результатами апеляційного перегляду справи, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач  вказує на правильність висновку суду апеляційної інстанції    та просить залишити апеляційну скаргу  без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції просить залишити без змін. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке. 
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 01.03.2019 року позивачем  було придбано у громадянина Литви - ОСОБА_2 автомобіль Мазда 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ціною 700,00 Евро.
12.03.2019 року позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС було подано митну декларацію UA110150/2019/213843 та просив провести митне оформлення та випуск у вільний обіг автомобіля Mazda 6, 2002 р.в., який був у використанні, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2261 куб.см.
На підтвердження заявленої митної вартості  митному органу було  надано декларацію про походження товару т441/19 від 27.11.2018року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08.12.2017року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією т441/19 від 12.03.2019року; свідоцтво про тимчасову реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 01.03.2019року.
12.03.2019 року від митного органу позивачу надійшло повідомлення про необхідність додатково надати переклади документів, які складені виключно іноземною мовою, а сам: рахунок (або договір купівлі-продажу) від 01.03.2019 року № б/н, експортна та інші документи.
На вимогу митниці, 14.03.2019 року позивачем було надано додаткові документи, а саме:
- нотаріально завірений переклад на українську мову договору купівлі-продажу від 01.03.2019 року № б/н;
- нотаріально завірений переклад на українську мову свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;
- нотаріально завірений переклад на українську мову свідоцтва про тимчасову реєстрацію транспортного засобу № 16519237 від 01.03.2019 року;
- документ на підтвердження витрат, пов`язаних з доставкою автомобіля до кордону України.
Однак, Дніпропетровська митниця ДФС відмовила у митному оформлені автомобіля, посилаючись на неможливість використання обраного декларантом методу визначення митної вартості згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України.
Позиція відповідача ґрунтується на тому, що серед наданих документів до митного оформлення відсутні платіжні (банківські) документи, що підтверджують факт оплати оцінюваного транспортного засобу.
Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що оцінюючи подані декларантом на підтвердження заявленої митної вартості докази, митний орган повинен перевіряти і брати до уваги лише ті обставини, що стосуються предмету доказування. У процедурі контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. Обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору. Разом з цим вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації.
Колегія суддів погоджується з такою позицію, оскільки такі документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. 
Таким чином, ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.
Аналогічна позиція Верховного Суду, висловлена  у постанові від 13.02.2018 року у справі № 803/1112/17.
Так, термін оплати визначений у договорі, надання прайс-листа вимагається лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Втім, як вже було встановлено, надані позивачем у відповідності до вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України документи не містили у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей.
Апелянтом не спростовується наявність відповідних доказів оплати товару на момент розгляду справи судом першої інстанції.
В сукупності з вищенаведеним, колегія суддів доходить  висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2019  в адміністративній справі №160/2910/19 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 14.04.2020 року. 

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак