Справа № 158/3042/18 	Головуючий у 1 інстанції: Невар О. В. 	
Провадження № 22-ц/802/237/20  Категорія: 76 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Данилюк В. А.,
з участю:
секретаря судового засідання – Губарик К. А.,
представника третьої особи – Кузьменко О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, третя особа на стороні відповідача Комунальне підприємство "Санаторій матері і дитини "Пролісок", про визнання дій протиправними, визнання трудових прав та законного немайнового інтересу порушеними та скасування рішення обласної ради, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У грудні 2018 року ОСОБА_1  звернулася до суду з даним позовом мотивуючи вимоги тим, що вона з 14 лютого 2005 року у відповідності до умов контракту та вимог трудового законодавства працювала на посаді директора комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”. Позивач являється членом територіальної громади, проживає на території Волинської області. Комунальне підприємство „Санаторій матері і дитини „Пролісок” є юридичною особою, було утворено компетентним органом місцевого самоврядування - Волинською обласною радою. 19 вересня 2018 року Волинською обласною радою було оприлюднено на офіційному вебсайті проєкт рішення Волинської обласної ради „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „ ОСОБА_2 ”. В подальшому, 1 жовтня 2018 року Волинською обласною радою було оприлюднено на офіційному вебсайті рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”.  ОСОБА_1  вважає, що вказане рішення було прийняте відповідачем не в межах повноважень та не в спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Волинською обласною радою в порушення вимог ст. 15 Закону України „Про доступ до публічної інформації” не було оприлюднено проєкт рішення „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „ ОСОБА_2 ” не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття. На думку позивача, рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” прийнято з порушенням принципів відкритості та гласності роботи відповідача, що забезпечується завчасним оприлюдненням проектів рішень з метою їх обговорення та внесення пропозицій, не забезпечує прозорості та відкритості у діяльності Волинської обласної ради, не створює механізм реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Вказане рішення прийнято без затвердження положення про ревізійну комісію, яке б чітко визначало обсяг та перелік її повноважень. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила визнати порушеними її трудові права та законний немайновий інтерес, визнати дії Волинської обласної ради протиправними та скасувати рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”.
Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу Волинська обласна рада вказує, що судом першої інстанції досліджено усі обставини справи, рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просять залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з тим, на адресу апеляційного суду від позивача надійшла заява про перенесення судового засідання з покликанням на погіршення її стану здоров`я без підтвердження належними доказами. Між тим, вирішуючи питання щодо даної заяви суд апеляційної інстанції враховує те, що дана справа досить тривалий час знаходиться в провадженні, розумні строки розгляду справ, визначені процесуальним законом, вважає неявку позивача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив щодо задоволенні апеляційної скарг та просив залишити в силі рішення суду.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було дотримано процедуру прийняття рішення № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” на пленарному засіданні Волинської обласної ради, оскільки таке рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” та Регламентом Волинської обласної ради. Позивачем не доведено, що оскаржуване рішення обласної ради стосується її особисто та безпосередньо порушує її права та інтереси.
З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як встановлено судом, комунальне підприємство „Санаторій матері і дитини „Пролісок” являється підприємством спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, є юридичною особою з дня його державної реєстрації. 
У відповідності до статуту підприємства, затвердженого розпорядженням голови обласної ради № 25-р від 29 січня 2007 року, засновником підприємства є Волинська обласна рада (п. 1.2 Статуту). Статутом підприємства передбачено, що вищим органом управління підприємства є Волинська обласна рада, до виключної компетенції якої належить: призначення та увільнення директора підприємства та членів ревізійної комісії; затвердження річних результатів діяльності підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, визначення порядку покриття збитків. 
Виконавчим органом підприємства є директор, який вирішує всі питання діяльності підприємства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції вищого органу - Волинської обласної ради. Контроль за фінансово-господарською діяльністю директора здійснюється ревізійною комісією, яка призначається Волинською обласною радою у складі трьох осіб терміном на три роки. Ревізійна комісія підзвітна засновнику, подає звіти про проведені ревізії підприємства та свої висновки по цих ревізіях. 
Перевірки діяльності підприємства проводяться за дорученням засновника, за власною ініціативою ревкомісії або на вимогу правоохоронних органів. Ревізійна комісія має право залучати до своєї роботи експертів, аудиторів, інших спеціалістів. Затвердження річних балансів роботи підприємства проводяться лише за висновком ревізійної комісії. Ревізійна комісія зобов`язана ставити до відому засновника з метою вжиття останнім відповідних заходів, якщо в ході проведення нею перевірки чи ревізії виявлено зловживання посадових осіб, а також у випадку виникнення загрози інтересам підприємства (п.п. „в”, „г” п. 5.1, п. 5.2, 5.3 Статуту). 
29 серпня 2018 року на засідання тимчасової контрольної комісії обласної ради з питань проведення перевірки діяльності підприємств, установ та організацій, які перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, було винесено питання „Про роботу комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”. 
За наслідками розгляду питання тимчасовою комісією ради було надано рекомендацію постійній комісії ради з питань використання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області винести на чергову сесію обласної ради питання утворення ревізійної комісії роботи комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „ ОСОБА_3 в ОСОБА_4 директора підприємства надано доручення надати у відділ з питань управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та землями комунальної власності документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності та кадрової роботи підприємства до 7 вересня 2018 року. 
13 вересня 2018 року головою Волинської обласної ради було видано розпорядження № 219 про скликання чергової сесії обласної ради на 26 вересня 2018 року. 
17 вересня 2018 року на засіданні постійної комісії з питань використання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області було заслухано та обговорено інформацію голови тимчасової контрольної комісії обласної ради з питань проведення перевірки діяльності підприємств, установ та організацій, які перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, та вирішено інформацію взяти до відома, депутатам обласної ради рекомендовано підтримати проект рішення ради „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”.
19 вересня 2018 року Волинською обласною радою було оприлюднено на офіційному вебсайті проєкт рішення Волинської обласної ради „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „ ОСОБА_2 ”. 
26 вересня 2018 року на пленарному засіданні Волинської обласної ради більшістю від загального складу ради було затверджено порядок денний для розгляду черговою двадцять першою сесією обласної ради сьомого скликання, про що прийнято рішення № 21/1 від 26 вересня 2018 року „Про затвердження порядку денного чергової двадцять першої сесії обласної ради сьомого скликання”. 
Цього ж дня, враховуючи висновки і рекомендації тимчасової контрольної та постійної комісій Волинської обласної ради, на пленарному засіданні чергової двадцять першої сесії обласної ради було розглянуто та після обговорення прийнято рішення № 21/27 „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”, згідно якого утворено ревізійну комісію комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”, затверджено склад ревізійної комісії у кількості трьох осіб, доручено ревізійній комісії провести перевірки з питань контролю за фінансово-господарською діяльністю комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”, подати в обласну раду звіт та висновки за результатами проведених перевірок. 
1 жовтня 2018 року Волинською обласною радою було оприлюднено на офіційному вебсайті рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „ ОСОБА_2 ”. 
Відповідно до ч. 11 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України „Про доступ до публічної інформації”. Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України „Про доступ до публічної інформації”, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2-4 ст. 15 Закону України „Про доступ до публічної інформації” розпорядники інформації зобов?язані оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов?язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п?яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного вебсайту така інформація оприлюднюється на вебсайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації. Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Невідкладному оприлюдненню підлягає будь-яка інформація про факти, що загрожують життю, здоров?ю та/або майну осіб, і про заходи, які застосовуються у зв?язку з цим.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Регламенту Волинської обласної ради, затвердженого рішенням № 2/35 від 10 лютого 2016 року, відкритість та гласність роботи ради забезпечується завчасним оприлюдненням проектів рішень ради з метою їх громадського обговорення та внесення пропозицій. Пропозиції до проекту порядку денного вносяться головою обласної ради, постійними комісіями, депутатськими фракціями і групами, депутатами, головою обласної державної адміністрації як правило, не пізніше, ніж за двадцять два робочих дні до відкриття сесії. Проекти рішень ради оприлюднюються на офіційному вебсайті обласної ради не пізніше, ніж за двадцять робочих днів до дати їх розгляду. У разі необхідності пропозиції до проекту порядку денного чергової сесії обласної ради можуть бути внесені й після закінчення терміну подання пропозицій, визначеного Регламентом.
Отже, суд першої інстанції, враховуючи, що вказана інформація стосувалася проекту, який не підлягав громадському обговоренню, дійшов правильного висновку, що відповідачем було дотримано процедуру прийняття рішення № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” на пленарному засіданні Волинської обласної ради, оскільки таке рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” та Регламентом Волинської обласної ради.
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві та в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що вказаним рішенням обласної ради порушено її трудові права як керівника санаторію.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Як встановлено ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем всупереч ст. 81 ЦПК України не доведено, що рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” стосується її особисто та безпосередньо порушує її права та інтереси.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що рішення Волинської обласної ради № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” є актом індивідуальної дії, прийняте з дотриманням визначеної законом процедури та в межах повноважень відносно юридичної особи - комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок”, засновником якої являється відповідач - Волинська обласна рада, а не відносно позивача як фізичної особи та працівника санаторію, а тому не порушує трудові права чи інші законні немайнові інтереси ОСОБА_1 
У зв"язку з наведеним апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив даний спір і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство „Санаторій матері і дитини „Пролісок”, про визнання дій протиправними, визнання трудових прав та законного немайнового інтересу порушеними та скасування рішення № 21/27 від 26 вересня 2018 року „Про утворення ревізійної комісії комунального підприємства „Санаторій матері і дитини „Пролісок” відмовив.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права та повно і об`єктивно дослідивши зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий

Судді