Єдиний унікальний номер 234/17557/17 
Номер провадження 22-ц/804/1189/20        

Номер провадження 22-ц/804/1189/20  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року                                  Донецький апеляційний суд в складі колегії:
                                                                    судді-доповідача: Новікової Г.В. 
                                                                    суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П. 
         за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 січня 2020 року (ухваленого під головуванням судді Переверзевої Л.І. у м. Краматорськ  Донецької області, повний текст складено 31 січня 2020 року) у  цивільній справі №234/17557/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок   дорожньо-транспортної пригоди, -

  В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 15 грудня 2016 року о 10-й годині 40 хвилин в м. Краматорську  з вини ОСОБА_2 , який  керував   автомобілем Renault Logan, держномер НОМЕР_1 НОМЕР_2   сталося ДТП,в результаті якого він виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Sprinter держномер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок цього ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.  
В результаті ДТП її автомобіль отримав пошкодження, вартість відновлюваного ремонту склала 352062, 72 гривні.
На момент ДТП відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Страховою компанією «Провідна», яка сплатила позивачці відшкодування в розмірі 100 000 гривень.
Тому позивач вважає, що матеріальна шкода, яка має бути стягнута з відповідача складає  252062, 72 грн.
Крім того, вважає, що діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду.  Внаслідок протиправної поведінки відповідача вона на значний час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у неї моральні страждання. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час вона не могла вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися. Крім того, було пошкоджено її улюблений автомобіль. Тому моральну шкоду оцінює в 20000 грн. 
Просила стягнути з відповідача на її користь суму спричиненої матеріальної шкоди 252062, 72 гривні та   моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, а також понесені судові витрати – 3160,63  грн.
Рішенням Краматорського міського суду від 22 січня 2020 року позовні вимоги   задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 56383, 48 гривень та моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень, а всього в сумі 61 383,48 гривень;  стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3160, 63  гривень.
      В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення  суду першої інстанції змінити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 252 062,72 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00грн., вартість судового збору у розмірі 7 901,58 грн.
В обґрунтування посилається на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи та порушення ним норм матеріального і процесуального права, які на думку позивача суттєво вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Вважає що суд першої інстанції з огляду на норми ЦК України дійшов до помилкового висновку та визначив розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП, виходячи з вартості,  зазначеної у висновку експертного товарознавчого дослідження №17/17 від 03.02.2017 року. 
На думку позивача розмір шкоди заподіяної її автомобілю під час ДТП повинен встановлюватись входячи із вартості відновлювальних робіт,який відповідно до наряда-замовлення №2 від 17.01.2017 року становить 352062,72 грн. При цьому позивач наголошує, що заміна пошкоджених деталей, вузлів і агрегатів якщо вона необхідна для відновлення експлуатації транспортного засобу, в тому числі з урахуванням вимоги безпеки дорожнього руху в більшості випадків зводиться до їх заміни на нові деталі, вузли і агрегати. 
З приводу розміру  моральної шкоди  апелянт зазначає, що неправомірні дії відповідача, що призвели до ДТП з її участю, стали причиною виникнення у неї суттєвих негативних змін в емоційному стані. Зокрема протягом тривалого часу їй довелось вирішувати фінансові проблеми, пов`язані із ремонтом автомобіля, який пошкодив відповідач, пересісти на громадський транспорт та відкласти вирішення деяких нагальних родинних питань.  Тому виходячи із глибини, характеру та обсягу страждань, які були спричинені порушенням звичного ритму життя в наслідок ДТП вважає доцільним визначити моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 -без задоволення. Вважає, що аргументи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, крім того протокол про адміністративне правопорушення від 03.01.2017 року не містить інформації про характер і обсяг пошкоджень транспортного засобу позивача, а надані ОСОБА_1 на їх підтвердження докази не містять достатньої інформації та видані суб`єктом, який не мав права їх видавати. З приводу розміру стягнутої моральної шкоди вважає, що  суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, задовольняючи ці вимоги в меншій частині ніж просив позивач. Крім того позивач сама обрала ФОП ОСОБА_4 для відновлення транспортного засобу, яке тривало 9 місяців.
В судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 -адвокат Нещерет О.С., Костюкова К. В. надала заяву про слухання справи у її відсутність. Крім того про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення повісток (т. 2 а.с.65-67) 
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна  скарга  не підлягає  задоволенню  з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що шкода завдана автомобілю ОСОБА_1 , спричинена з вини відповідача та підлягає відшкодуванню, з урахуванням сплати позивачці страхового відшкодування, виходячи із суми матеріальної шкоди, визначеної висновком експертного атотоварознавчого дослідження у розмірі 56383,48 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 23, 1167 ЦК України та виходив із їх характеру, глибини та тяжкості та визначив її  у 5 000,00 грн. 
Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.
       Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 грудня 2016 року о 10-й годині 40 хвилин в м. Краматорську ОСОБА_2 керував автомобілем Renault Logan, держномер НОМЕР_4 по засніженому асфальтовому покриттю вул.Дружби з боку вул.Ювілейна в напрямку вул.В.Стуса, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Sprinter держномер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. 
Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП встановлена  постановою Краматорського міського суду  від 17 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. 
ПрАТ «СК «Провідна» позивачеві була виплачена страхова сума в 100000 грн., що не оспорюється сторонами.
При виплаті страхової суми   ПрАТ «СК «Провідна» керувалася висновком автотоварознавчого дослідження фахівця №101/17-02 від 07.02.2017 року, яким встановлено вартість матеріального збитку, який спричинено автомобілю позивачки у розмірі 147028 грн..
      Позивачем надано наряд-замовлення №2 від 17.01.2017 року, згідно якого вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, проведених ФОП ОСОБА_4 , становить 352062,72 грн., проплата якої була здійснена позивачем протягом лютого-жовтня 2017 року (т.1 а.с.30-43)
Вартість матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю позивачки, з візуальним оглядом автомобіля 25.01.2017 року, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта № 17/17 від 3 лютого 2017 року склала 156 383,48 грн. (т.1 а.с. 203-206). 
За клопотанням представника відповідача ухвалою  Краматорського міського суду від   28 листопада 2018 року була призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, яка не проведена у зв`язку з несплатою рахунку за експертизу. 
      Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
  Встановивши, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_3 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує  виплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що  з ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням.
За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
      Суд першої інстанції правильно встановив розмір матеріальної шкоди, яка визначена висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта № 17/17 від 3 лютого 2017 року, виходячи із вартості ремонтно-поновлювальних робіт з урахуванням зносу і складає 156 383,48 грн.. На момент визначення розміру матеріальної шкоди автомобіль відремонтовано не було.
Визначена в експертному дослідженні вартість ремонтно-поновлювальних робіт узгоджується із вартістю матеріального збитку, визначеного висновком автотоварознавчого дослідження фахівця №101/17-02 від 07.02.2017 року із ремонтною калькуляцією, при огляді пошкодженого автомобіля 28.12.2016 року та 01.02.2017 року за участі ОСОБА_3 , яким керувалася страхова компанія при виплаті страхового відшкодування, і яким встановлено  розмір матеріального збитку, який спричинено автомобілю позивачки у сумі 147028 грн..
За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.
За змістом ст.77,78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
        На підставі  ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Посилання на те, що судом помилково не враховано вартість відновлювального ремонту, проведеного ФОП ОСОБА_4 ,в сумі 352062,72 грн., проплата якої була здійснена позивачем протягом лютого-жовтня 2017 року є безпідставними. 
В протоколі про адміністративне правопорушення від 03.01.2017 року пошкодження автомобіля в результаті ДТП не зафіксовано. Огляд пошкодженого автомобіля було проведено фахівцем 28.12.2016 року та 01.02.2017 року за участі представника власника ОСОБА_3   при проведенні автотоварознавчого дослідження  для страхової компанії та складено ремонтну калькуляцію. 25.01.2017 року огляд пошкодженого автомобіля було проведено експертом під час автотоварознавчого дослідження зі складанням акту огляду транспортного засобу, фототаблиці та  ремонтної калькуляції для визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю позивачки за участі власника- ОСОБА_1 .. 
      Доводи про те, що при ремонтних роботах було виявлено інші пошкодження, які не були враховані експертом, не можуть бути прийнятими до уваги,оскільки відсутні належні докази того, що ці пошкодження були спричинені саме в результаті ДТП 15.12.2016 року. Обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві, в даному випадку позивачем не надано доказів того,що розмір шкоди,спричиненої в результаті пошкодження автомобіля при ДТП,яке сталося 15.12.2016 року становить 352062,72 грн.
За таких обставин суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги вартість ремонтних робіт в сумі 352062,72 грн, зазначену ФОП ОСОБА_4 ..  
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В обгрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилалася на те, що    пошкодження відповідачем належного їй на праві власності автомобіля призвели до виникнення в її емоційному стані суттєвих негативних змін, які з огляду на їх інтенсивність та тривалість, перешкоджали активному її соціальному функціонуванню, як особистості.  Вона на значний час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у неї моральні страждання. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час вона не могла вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися.
Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачеві спричинена моральна шкода.
Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру.  
Доводи апеляційної  скарги в цій частині зводяться до переоцінки обставин, встановлених судом першої інстанції, що не  входить до компетенції апеляційної інстанції. 
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарг і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на висновок про залишення апеляційних скарг без задоволення судові витрати, понесені ними у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідні сторони та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.368, 375, 382,384  ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду  від 22 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2020 року.

Судді: