ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №461/2775/17
адміністративне провадження №К/9901/1152/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 червня 2017 року у складі судді Котельви К.О. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Судової-Хомюк Н.М., Гуляка В.В., Коваля Р.Й. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірною бездіяльність Львівської міської ради з розгляду його заяви від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку; 
- зобов`язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану позивачем 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м.Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, відповідно до чинного законодавства України, рішення.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, визнано бездіяльність Львівської міської ради з розгляду заяви ОСОБА_1 від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною.
Зобов`язано Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_1 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у  м.  Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне у відповідності до чинного законодавства України, рішення.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівська міська рада подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди неправильно розтлумачили ст. 118 ЗК України, якою передбачено, підстави відмови у наданні дозволу. Підстав для прийняття на сесії міської ради рішення про надання позивачеві дозволу не було, оскільки Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, під час опрацювання заяви, встановлено невідповідність місця розташування об`єкта генеральному плану населеного пункту, містобудівній документації. Розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, тощо. Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради здійснює участь у формуванні та реалізації політики міської ради та її виконавчих органів у сфері земельних відносин і організації землеустрою.
Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.06.2015.
13 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою №3-С-10924/АП-С-2403 до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.10 га в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові. 
До заяви позивачем долучено: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідка про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника бойових дій.
Як вбачається із долучених до матеріалів справи довідок, виданих відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області, інформація про наявність земельних ділянок у власності ОСОБА_1 , відповідно до зареєстрованих державних актів на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1 відсутня, а земельна АДРЕСА_3 відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність або користування.
Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконуючого обов`язки начальника управління Е.Б.Колос листом №2403-1665 від 21 березня 2017 року надало відповідь ОСОБА_1 , що запропонована ним до закріплення земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи). Також повідомлено що питання щодо надання земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам антитерористичної операції перебуває на стадії опрацювання. Звернення    та    пакет документів повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вирішення заяви позивача повинно було відбуватись в порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Львівської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку передбачений законодавством.
Суд врахував доводи відповідача про те, що земельна ділянка, щодо якої скеровано звернення, вже є виділена для формування інших житлових районів. Проте дійшов висновку, що це не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву у відповідності до чинного законодавства.
Також суд відхилив доводи відповідача про те, що виявлення підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, може бути підставою не виносити клопотання позивача на пленарне засідання міської ради.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає наступне.
Ключовим правовим питанням у справі є правомірність дій Львівської міської ради щодо не вирішення міською радою клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на сесії міської ради у формі відповідного рішення.
Судами встановлено, що відповідач з метою вирішення клопотання (заяви) позивача від 13.02.2017 про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у передбаченій законом формі рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки позивачеві не приймав.
Листом від 21 березня 2017 року повідомлено позивача, що запропонована ним до закріплення земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи). Також повідомлено що питання щодо надання земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам антитерористичної операції перебуває на стадії опрацювання. Звернення    та    пакет документів повернуто позивачу..
Отже, суди попередніх інстанцій погодилися з доводами позивача, що має місце протиправна бездіяльність, оскільки вирішення заяви повинно було відбуватись на пленарному засіданні міської ради із прийняттям відповідного рішення.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з таким висновком судів та вважає його правомірним.
Верховний Суд розглядав справи з подібними правовідносинами. У постанові від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що якщо особою, яка звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування, виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.
З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки.
Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися "відмовою у наданні дозволу" у розумінні  частини 7 статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для відступу від цього висновку.
Отже, відсутність рішення Львівської міської ради про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про її протиправну бездіяльність. Способом захисту порушеного права суди визначили зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.
Враховуючи вищенаведене, Суд не встановив порушень норм матеріального права. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А. Ю. Бучик

Судді:                     Л. Л. Мороз 

                                              А. І. Рибачук