Ухвала
 
27 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 274/3646/18
провадження № 61-20956св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                       Сімоненко В. М.,             
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання  неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від                      10 вересня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28 листопада 2018 року скасовано ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2018 року, передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Судовим наказом, виданим 12 грудня 2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь                    ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2,                 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття;                      ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі                           50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 176,20 грн; допущено судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від                     25 січня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу. 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від                      29 серпня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 12 грудня 2018 року.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року повернуто ОСОБА_2 апеляційну скаргу на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 серпня 2019 року.
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду,                    ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 01 жовтня       2019 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання відкриття провадження. 
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження; витребувано справу з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. 
Справа надійшла до суду касаційної інстанції. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                       № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX).
У пункті 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги).
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень не вбачається.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. Ю. Мартєв  	
 	Є. В. Петров   В. М. Сімоненко