УХВАЛА

05 червня 2020 року 
Київ
справа №640/13838/19
адміністративне провадження №К/9901/13593/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 640/13838/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті" до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення, 

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Проперті» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), де, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:
визнати протиправним та нечинним пункт 1.5 рішення Київської міської ради від 05 березня 2019 року № 184/6840 «Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Проперті» подало апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті" задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті" до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 05 березня 2019 року № 184/6840 "Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві".
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Київська міська рада звернулася до Верхового Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Частинами першою, третьою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. 
Касаційна скарга підписана представником Київської міської ради Кравцем Віталієм Вікторовичем, який діє на підставі довіреності від 04 березня 2020 року № 225-КМГ-1415.
30 вересня 2016 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року.
Відповідно до положень частини 3 статті 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Положеннями частини 4 статті 1312 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до підпункту 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. 
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Отже, з 1 січня 2020 року представництво органів державної влади у справах, провадження в яких розпочато після 30 вересня 2016 року, здійснює виключно адвокат.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у цій справі відкрито 07 серпня 2019 року.
Згідно з частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Кравець В.В. має статус адвоката і такого документа до касаційної скарги не додано.
Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)» (частина третя статті 55 КАС України у чинній редакції).
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування) або через представника (частина четверта цієї статті).
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Додані до касаційної скарги копії Положення про юридичне управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Положення про відділ претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджені наказом Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 квітня 2020 року №11-146, наказу Департаменту транспортної інфраструктури від 27 грудня 2018 року № 162 про призначення Кравця В.В. на посаду головного спеціаліста відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не містять відомостей щодо можливості здійснення самопредставництва Кравцем В.В. Київської міської ради.
Так, зі змісту пункту 2 Положення про про юридичне управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) слідує, що основним завданням Департаменту є, зокрема, самопредставництво інтересів Департаменту в судах. Підпунктом 3.18 пункту 3 вказаного Положення визначено, що юридичне управлення Департаменту здійснює, зокрема, самопредставництво інтересів Департаменту в судах, окрім справ, пов`язаних з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб управління (інспекції) з паркування Департаменту.
Підпуктом 3.19 пункту 3 вказаного Положення визначено, що юридичне управлення Департаменту, зокрема, за дорученням забезпечує представництво інтересів Київського міського голови, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судах, а також в інших органах, на підставі виданої довіреності.
Підпунктом 2.6 розділу 2 Положення про відділ претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) визначено, що відділ претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту здійснює самопредставництво інтересів Департаменту, а також за відповідним дорученням Київського міського голови, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судах усіх інстанцій, окрім самопредставництва посадових осіб Департаменту стосовно оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, предбачені частиною першою, третьою та шостою статті 1222, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1, статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, вищевказаними Положеннями не передбачено самопредставництва працівниками відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Законодавець розмежував поняття "самопредставництво" та "представницво інтересів", які, відповідно, передбачають участь, зокрема, юридичної особи незалежно від порядку її створення у справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або через представника.
Виходячи з положень частини 3 статті 55 КАС України самопредставництво Київської міської ради у справі може здійснюватися визначеним у цій нормі процесуального законодавства колом осіб.
Крім того, підпунктом 2.8 пункту 2 Положення визначено, що відділ претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту здійснює, зокрема, підготовку та подачу клопотань, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, письмових пояснень до суду, заяв і скарг про перегляд судових рішень в апеляційному і касаційному порядку в судових справах.
Проте, вказаним Положенням не надано повноважень працівникам відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту щодо підписання касаційних скарг від імені Київської міської ради. 
Таким чином, у разі здійснення самопредставництва, повноваження особи, яка підписує касаційну скаргу, мають бути підтверджені, зокрема: статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), відомостями про займану посаду. При цьому, мається на увазі статут, положення органу (юридичної особи), а не його структурного підрозділу.
До касаційної скарги не надано доказів того, що Кравець В.В., який підписав касаційну скаргу, має статус адвоката та не надано доказів наявності у нього повноважень на самопредставництво Київської міської ради.
Пунктом 1 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене та керуючись пунктом 1 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 640/13838/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті" до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько
Суддя Верховного Суду