ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/226/20(2-а/201/41/2020)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 в адміністративній справі №201/226/20(2-а/201/41/2020) , ухвалене суддею Наумовою О.С. за позовом ОСОБА_1  до  Інспектора роти № 4 батальону 3 управління патрульної поліії в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Оникрєнко  Ольги Юріївни   третя особа:Департамент патрульної поліції Національної поліції України  про про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

в с т а н о в и В:

            У січні  2020 року позивач  звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора 3-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Оникрієнко О.Ю. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. 

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 адміністративний позов задоволено.
Рішення обгрунтовано тим, що не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав  апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу  відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з нагрудного відеореєстратора відповідача зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення, а саме пояснення позивача, що в нього відсутній діючий поліс обов`язкового страхування наземних ТЗ.  

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що   05.01.2020р. постановю серії ЕАК № 1941886 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за    ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що позивач – водій ОСОБА_1 05.01.2020р. о 17 год. 32 хв. 40 сек. за адресою: м. Дніпро, просп. Металургів, 110, керував транспортним засобом «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ, причина п. 3 ст. 35, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху – відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана    постанова являється протиправною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства України. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені  статтею 33 КУпАП, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено  статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пунктом 11 ч. 1  ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"  визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням      Правил дорожнього руху     його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Приписами п. 8 ч.1 ст.23 вищевказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до  ст. 222 КУпАП  органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення  правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена  наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті  121, статтями  121-1,  121-2, частинами першою, другою і третьою статті  122, частиною першою статті          123, статтею  124-1, статтями  25,  126, частинами першою, другою і третьою статті  127, статтями  128,129, статтею    132-1, частинами шостою і одинадцятою статті  133-1, частинами першою, другою і третьою статті  140 КУпАП.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті  121, статтями  121-1,  121-2, частинами першою, другою і третьою статті  122, частиною першою статті  123, статтею  124-1, статтями  125,  126, частинами першою, другою і третьою статті  127, статтями  128,  129, статтею  132-1, частинами шостою і одинадцятою статті  133-1, частинами першою, другою і третьою статті  140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.  121, ч.1 ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верхового Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 725/2755/17 (№ К/9901/5670/17).
Надаючи оцінку оскаржуваній постанові відповідача серії ЕАК №1941566 від 05.01.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1  ст. 126 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі  ст.280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП  передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.6  ст.121 КУпАП  керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч.1  ст.126 КУпАП  керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.01.2020 року о 17 годині 32 хвилин за адресою: м.Дніпро, проспект Металургів,110,  керував транспортним засобом, у якого не освітлювався номерний знак та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.15, п.9 в, п.10  Правил дорожнього руху  України.
Вказане підтверджується з відеозапису приєднаного до матеріалів справи, з якого чітко видно, що позивач керував транспортним засобом у якого не освітлювався номерний знак, та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Відповідно до п. 2.1 г)  Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Підпунктом «а» пункту 2.4  ПДР  встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункту 2.1.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень  правил дорожнього руху  та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (пункт 21.2 цієї  статті Закону).
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1941886 від 05.01.2020  щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. прийнята правомірно.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2  ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись  статтею 315    КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Відповідно до ч. 3  ст. 272 КАС України  судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями  273-277,  282-286  цього  Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.  243,  250,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_1  відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова