Постанова 
Іменем України                                  
 
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 200/9663/16-ц
 
провадження № 61-18061св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Euroecology International Corporation»,
відповідачі: виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л.,                 Куценко Т. Р., Макарова М. О.
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий рух справи та зміст вимог заяви
 
У листопаді 2011 року АТ «Euroecology International Corporation» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14 липня 2011 року та додаткового рішення від 07 жовтня 2011 року у справі за позовом АТ «Euroecology International Corporation» до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради про стягнення суми, за яким з останніх було стягнуто солідарно 187 955,21 доларів США процентів з прострочення сплати основного боргу за період з 31 грудня 2005 року до 23 вересня 2008 року, 836 355,86 доларів США процентів з прострочення сплати основного боргу за період                          до 30 грудня 2005 року, частину сплаченого мита за арбітражний розгляд                              у розмірі 647 053 чеських крон, частину сплаченої паушальної суми на адміністративні витрати Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки у розмірі 436 540 чеських крон, 772 281,60 чеських крон, 9 417 євро й 41841,41 чеських крон. Крім того, в окремій заяві заявник просив стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, пов`язані з представництвом в судовому процесі.
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                                 від 26 вересня 2012 року вказане клопотання задоволено частково, надано дозвіл на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14 липня 2011 року про стягнення солідарно з виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради на користь АТ «Euroecology International Corporation»: суми 1 502 325,99 грн; суми 6 684 992,39 грн; частину сплаченого мита за арбітражний розгляд                         у розмірі 268 380,11 грн; частину сплаченої паушальної суми за адміністративні витрати Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської республіки та Аграрній палаті Чеської республіки у розмірі 181 065 грн,                    а всього 8 636 763,49 грн; надано дозвіл на примусове виконання додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки                            від 07 жовтня 2011 року солідарно з виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради на користь АТ «Euroecology International Corporation» відшкодування частини юридичних витрат у розмірі 435 015,51 грн, в задоволенні решти клопотання відмовлено.
 
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня                   2013 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                    від 26 вересня 2012 року скасовано, у задоволені клопотання                               АТ «Euroecology International Corporation» відмовлено.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                       і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
07 квітня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області              у справі № 2к-8/11 (22-ц/774/3787/14) відмовлено Дніпропетровській міській раді та виконавчому комітету Дніпропетровської міської ради                             у задоволенні апеляційної скарги, залишено без змін ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року у справі №403/4910/12.
 
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року ухвала Бабушкінського районного суду                            м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року залишені без змін.
 
Постановою Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у задоволенні заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня           2012 року, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня            2014 року та колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року відмовлено.
 
У квітні 2016 року Дніпропетровська міська рада звернулася до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня                        2012 року у справі № 403/4910/12 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14 липня                     2011 року та додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічний палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 07 жовтня 2011 року.
 
Заява мотивована тим, що 23 березня 2016 року Дніпропетровською міською радою отриманий лист від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 7871/09-58/953, яким роз`яснено, що угода від 09 грудня 1994 року та доповнення до неї від 25 грудня 1996 року базувалися на державному замовлені. Як наслідок, умови цих угод щодо юрисдикції суду, за наявності спору, повинні були відповідати чинним на той час нормам законодавства України. З огляду на зазначене, управлінням юстиції рекомендовано Дніпропетровській міській раді звернутися до суду. Вказана обставина не була і не могла бути відома на час розгляду справи, що є підставою для перегляду ухвали Бабушкінського районного суду                             м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.
З 26 липня 1993 року частиною другою статті 12 Господарського (арбітражного) процесуального кодексу України встановлена заборона на передачу спорів на вирішення третейського суду, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб. Отже, угоди, укладені між Акціонерним товариством (далі - АТ) «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою від 09 грудня 1994 року та                         від 25 грудня 1996 року про доповнення до угоди від 09 грудня 1994 року не могли бути предметом арбітражного розгляду третейським судом Чеської Республіки, за результатами якого прийнято рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 14 липня 2011 року та від 07 жовтня 2011 року в справі за позовом АТ «Euroecology International Corporation» до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради про стягнення суми. Отже, рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 14 липня            2011 року та від 07 жовтня 2011 року прийнято некомпетентним судом, чим було порушено встановлену статтею 390 ЦПК України умову визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.      У зв`язку із чим, після ухвалення судом вказаного рішення виникла істотна обставина, яка не була і не могла бути відома на час розгляду справи, тому виникли підстави для перегляду ухвали Бабушкінського районного суду                                   м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, а ця ухвала підлягає скасуванню.
Ураховуючи наведене, Дніпропетровська міська рад просила суд скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання АТ «Euroecology International Corporation».
 
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій 
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                                      від 30 листопада 2016 року у складі судді Кудрявцевої Т. О. заяву Дніпропетровської міської ради про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено. 
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року у справі № 403/4910/12 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 14 липня                       2011 року та додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 07 жовтня 2011 року скасовано. 
Відмовлено АТ «Euroecology International Corporation» у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 14 липня 2011 року та додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 07 жовтня 2011 року                    у справі за позовом АТ «Euroecology International Corporation» до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради про стягнення суми.
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що угоди, укладені між АТ «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою, від 09 грудня 1994 року та 25 грудня 1996 року про доповнення до угоди від 09 грудня 1994 року, не могли бути предметом арбітражного розгляду третейським судом Чеської Республіки, за результатами якого прийнято рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки                               від 14 липня 2011 року та від 07 жовтня 2011 року. Встановлена Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області у листі    № 7871/09-58/953 обставина про те, що вказані угоди, укладені                                 між АТ «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою базувалися на державному замовлені, як наслідок, умови цих угод щодо юрисдикції суду, за наявності спору, повинні були відповідати чинним на той час нормам законодавства України, а отже, не могли бути предметом арбітражного розгляду третейським судом Чеської Республіки, має розцінюватись як нововиявлена обставина для перегляду ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня                       2012 року згідно з пунктом 1 частиною другою статті 361 ЦПК України             2004 року, оскільки вона є істотною, тобто такою, що могла вплинути на висновки суду при ухваленні вказаного судового рішення, та яка не була і не могла бути відома на час розгляду справи. 
 
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня       2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано. 
У задоволенні заяви Дніпропетровської міської ради про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду                  м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково.
Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня              2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-40582св18).
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 03 вересня                     2019 року апеляційну скаргу АТ «Euroecology International Corporation» задоволено частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська                                   від 30 листопада 2016 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що лист Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області                            від 14 березня 2016 року №7871/09-58/953, який містить інформаційний характер та не може вплинути на юридичну оцінку обставин, не може вважатися нововиявленою обставиною.
При цьому, оскільки повноважень скасовувати оскаржуване судове рішення і постановляти процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, оскільки це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається, тому справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду,                   Дніпровська міська рада, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити          в силі ухвалу районного суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не надав належної оцінки тому, що угоди, укладені між АТ «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою базувалися на державному замовлені, як наслідок, умови цих угод щодо юрисдикції суду, за наявності спору, повинні були відповідати чинним на той час нормам законодавства України, а отже, не могли бути предметом арбітражного розгляду третейським судом Чеської Республіки.
Вказує, що про те, що угода від 09 грудня 1994 року та доповнення до неї        від 25 грудня 1996 року базувалися на державному замовлені, міській раді стало відомо тільки 23 березня 2016 року, після отримання листа                        від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 7871/09-58/953, яким це роз`яснено. Вважає, що вказана обставина є суттєвою, впливає на вирішення спору та не була і не могла бути відома міській раді раніше.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2019 року АТ «Euroecology International Corporation» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на те, що міської ради є безпідставними, судове рішення суду апеляційної інстанції - законним і обґрунтованим.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
22 квітня 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 травня 2020 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
23 березня 2016 року Дніпропетровська міська рада отримала лист від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №7871/09-58/953 від 14 березня 2016 року, яким було роз`яснено, що угода від 09 грудня 1994 року, укладена між АТ «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою, та доповнення до неї               від 25 грудня 1996 року, базувалися на державному замовлені. Як зазначено у даному листі, угода від 09 грудня 1994 року з АТ «Euroecology International Corporation» була укладена на здійснення поставки запасних частин                  і устаткування для Комунального підприємства «Дніпроміськелектротранс», яке обслуговує потреби територіальної громади м. Дніпропетровська. На момент укладання угоди від 09 грудня 1994 року, відповідно до діючого на той час Закону України «Про власність», а саме статті 31 «Державна власність в Україні» до державної власності в Україні належала загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність). До набрання з 01 квітня 2004 року чинності Господарським кодексом України господарські договори укладалися за правилами, встановленими Цивільним кодексом України 1963 року та окремими законодавчими актами. За загальними правилами при укладанні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору та погоджувати на свій розсуд будь-які умови, що не суперечать законодавству. Відповідно до частини другої статті 12 Арбітражного процесуального Кодексу (в редакції Закону України                    від 30 червні 1993 року № 3345-ХІІ) підприємства та організації мають право передавати підвідомчий арбітражним судам спір на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів ненормативного характеру та спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, заснованих на державному замовленні.
 
Також у вказаному листі Головного територіального управління юстиції                   у Дніпропетровській області №7871/09-58/953 від 14 березня 2016 року зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України                        від 03 червня 1993 року №404 «Про стабілізацію фінансового стану гірничо-рудних підприємств», а саме пункту 2 «прийнято пропозицію Міністерства промисловості про надання підприємствам, що входять до сфери його управління, дозволу придбати за рахунок коштів, одержаних від експорту залізорудної сировини в рахунок державного замовлення при здійсненні ними товарообмінних (бартерних) операцій в розмірі 38 млн доларів США, сировину, матеріали і технології для цих підприємств та підприємств інших галузей народного господарства згідно з додатком № 1. Відповідним міністерствам і відомствам забезпечити своєчасне їх прийняття та оплату». Посилання на вказану постанову Кабінету Міністрів України було використано при підписанні протоколу від 12 січня 1995 року до кредитної угоди з АТ «Euroecology International Corporation», яким виконавчий комітет взяв на себе борг «Дніпроміськелектротранс», який в свою чергу входив до сфери відання Держжитлокоимунгоспу (Державний комітет України                        з питань житлово-комунального господарства), зазначеному у додатку І постанови Кабінету Міністрів України від 03 червня 1993 року № 404. Також, згідно пункту 4 доповнення від 02 грудня 1996 року до кредитної угоди                   від 09 грудня 1994 року зазначено, що «враховуючи вищевикладене, сторони домовились, що у випадку, якщо «Кредитор» до моменту платежу не буде здійснювати поставки залізорудної сировини, та йому не буде виділено квоту на бартерну продукцію за рішенням Уряду, так і місцевої адміністрації, і проведення взаєморозрахунків та взаємозаліків буде неможливо, то «Позичальник» гарантує включити в план бюджету                         м. Дніпропетровська вищевказаний борг та відсотки за ним.». З посиланням на вищевикладене, Головним територіальним управлінням юстиції                               у Дніпропетровській області вказано на те, що угода від 09 грудня 1994 року та доповнення до неї від 25 грудня 1996 року базувалися на державному замовленні. Як наслідок, умови цих угод щодо юрисдикції суду, за наявності спору, повинні були відповідати діючим на той час нормам чинного законодавства України, тому для вирішення постановлених питань було рекомендовано Дніпропетровській міській раді звернутись до суду.
 
З огляду на пункт 6 доповнення до кредитної угоди від 09 грудня 1994 року між міською радою народних депутатів м. Дніпропетровська та                              АТ «Euroecology International Corporation», сторони домовилися, що                           у випадку, коли між сторонами, виконавцями «Кредитної угоди»                            від 09 грудня 1994 року, виникнуть розбіжності, які не могли бути вирішені мирним шляхом, то будь-який спір, що виник в зв`язку із вищевказаною «Кредитною угодою» буде, за виключенням повноважень загальних судів, вирішуватися з остаточною юридичною силою третейським розглядом              в Третейському суді при Економічній палаті Чеської республіки і Аграрної Палати Чеської республіки в м. Прага відповідно до його Правил трьома суддями, призначеними згідно із цими Правилам із запрошенням арбітра            з України.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга Дніпровської міської ради задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
У частині першій статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з пунктом 1 частини другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені             в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
 
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним,                      і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.
 
При цьому, процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення              у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи, зокрема, якщо на ці обставини посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або які могли бути встановлені судом при здійсненні певних процесуальних дій, дослідженні матеріалів справи тощо.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v.UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27,28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
 
Встановивши, що ухвалу Бабушкінського районного суду                                    м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року було переглянуто Апеляційним судом Дніпропетровської області, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ та Верховним Судом України, а лист Головного територіального управління юстиції                                   у Дніпропетровській області від 14 березня 2016 року №7871/09-58/953, який містить лише інформаційний характер, апеляційний суд, зазначивши, що такий лист не може бути нововиявленою обставиною, направив справу до суду першою інстанції, оскільки розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить до повноважень суду, який ухвалив судове рішення по суті спору. 
 
Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 423-429 ЦПК України, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.
 
Отже, за чітким змістом частини першої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
 
Відповідно до частин другої та третьої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
 
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
 
У частинах шостій та сьомій статті 429 ЦПК України передбачено, що                         з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.
 
Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
 
Ураховуючи викладене, апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність не тільки по суті, а й щодо наявності нововиявлених обставин та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 374 ЦПК України. 
 
При цьому суд апеляційної інстанції повинен виходити із того, що за відсутності нововиявлених обставин, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тому незалежно від форми процесуального документу (ухвала чи постанова), яку суд першої інстанції постановив            з порушенням норм процесуального права (за відсутності нововиявлених обставин), апеляційний суд в межах своїх повноважень повинен скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого у цій справі  віднесено вирішення питання про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті. Нормами ЦПК не передбачено права суду апеляційної інстанції постановляти ухвалу про задоволення такої заяви чи відмови у її задоволенні.  
 
Аналогічний по суті висновок міститься у постанові Верховного Суду                       у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011 (провадження                                  № 61-35193св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року                      у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18).
 
Направляючи справу, яка переглядається, на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суду у постанові від 03 липня 2019 року також виклав аналогічний правовий висновок та вказав на необхідність його врахування при новому розгляді справи.
 
Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
 
Апеляційний суд правильно взяв до уваги вказані правові висновки та вказівки Верховного Суду, вказавши, що повноважень скасовувати таке рішення і постановляти процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, оскільки це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального                  і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк