Справа № 991/1418/20
Провадження №11-сс/991/212/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року                                                          місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 лютого 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020 відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7  - адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 03 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 42016000000000785.
Захисник подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 лютого 2020 року не є законною та обґрунтованою, наявні істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам скарги.
Посилається на такі обставини.
Рішення від 03.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання про припинення розшуку ОСОБА_7 є невмотивованим та є проявом бездіяльності детектива НАБУ у кримінальному провадженні № 42016000000000785, у зв`язку з чим воно оскаржується згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя зробив неправильний висновок щодо оскарження захисником рішення, а не бездіяльності, не встановив, що сторона захисту аргументувала у скарзі щодо наявності у детектива обов`язку вчинити процесуальні дії. 
Слідчим суддею не враховано, що при таких обставинах КПК України визначається строк для здійснення процесуальних дій, спрямованих на забезпечення завдань кримінального провадження та дотримання прав ОСОБА_7 як особи, щодо якої внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Детектив, розглядаючи клопотання сторони захисту, фактично відмовив у виконанні процесуальної дії - оцінці доказів, таким чином допустивши бездіяльність, яка полягає у невчиненні цієї процесуальної дії. Ненадання детективом НАБУ оцінки доказам унеможливлює об`єктивне, всебічне та повне дослідження всіх обставин справи, зокрема і щодо захисту державою ОСОБА_7 від безпідставного обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому злочинів. 
Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не враховано, що детектив НАБУ ухилився від належного виконання процесуальних дій, зазначених у клопотанні захисника № 191 від 31.01.2020, а саме оцінки доказів.
Будь-яке обмеження можливості особи оскаржити неправомірні рішення, дії чи бездіяльність державних органів, якими звужуються його права, є не тільки грубим порушенням права особи на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, конституційного права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та свобод, а й істотним порушенням вимоги кримінального процесуального закону щодо забезпечення права на доступ до правосуддя, відповідно до ст. 21 КПК України.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність детектива в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні № 42016000000000785 та призначити новий розгляд у Вищому антикорупційному суді.
В поданих запереченнях детектив зазначив, що слідчим суддею зроблено правильний висновок стосовно того, що захисник оскаржує рішення – постанову про відмову у задоволенні клопотання про виконання процесуальних дій. Вказана постанова не входить до переліку рішень, які оскаржуються в порядку ст. 303 КПК України. Крім того, зазначив, що на даний час місце перебування ОСОБА_7 не встановлено, за місцем реєстрації та проживання він відсутній і тому відсутні підстави для припинення розшуку підозрюваного. Також, зазначив, що оцінка стороною обвинувачення доказів, з урахуванням положень ст. 94 КПК України, не може вважатися процесуальною дією, яку необхідно вчинити в строк, передбачений положеннями кримінального процесуального закону. Просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника органу досудового розслідування.
У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.
Детектив НАБУ та прокурор у судове засідання не прибули. Оскільки детектив та прокурор належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без участі прокурора та детектива. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
У постанові детектива НАБУ від 03.02.2020 наявна мотиваційна частина, в якій містяться підстави та доводи рішення про відмову у задоволенні клопотання. Таким чином, те, що захисник не погоджується з наведеними підставами та доводами відмови у задоволенні його клопотання не є свідченням відсутності мотивації рішення детектива НАБУ чи проявом його бездіяльності, яка підлягає оскарженню згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Постановляючи ухвалу слідчий суддя правильно визначив, що захисник фактично оскаржує не бездіяльність детектива, а його рішення у вигляді постанови від 03.02.2020, прийняте за результатами розгляду клопотання сторони захисту щодо припинення розшуку ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 42016000000000785. Оскільки можливість оскарження такого рішення на досудовому розслідуванні не передбачена КПК України, відмовив у відкритті провадження.
Стаття 220 КПК України визначає строк розгляду органом слідства клопотань під час досудового розслідування. Так, зокрема, клопотання сторони захисту слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Захисник ОСОБА_8 31.01.2020 звернувся до Національного антикорупційного бюро України з клопотанням № 191 про виконання процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України, а саме: припинити розшук ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 42016000000000785; забезпечити направлення копій процесуальних документів та викликів або повідомлень стосовно ОСОБА_7 з додержанням вимог ст. 542, 566 КПК України за адресою його поточного перебування (проживання): АДРЕСА_1 .
Клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 розглянуто детективом Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України протягом трьох днів та постановою від 03.02.2020 відмовлено у задоволенні та надіслано йому. 
Так, процесуальне реагування, відповідно до положень ст. 220 КПК України, полягає в діях детектива у відповідь на клопотання, які в даному випадку вчинено згідно з вимогами закону – клопотання розглянуто у встановлений законом строк та про відмову в його задоволенні винесено вмотивовану постанову, яку надіслано особі, яка заявила клопотання, а тому такі дії не можуть бути визнаними неналежним процесуальним реагуванням.
Детектив, розглядаючи клопотання сторони захисту, оцінює всі докази та обставини необхідні для об`єктивного та повного дослідження всіх обставин справи, та винесення їм правомірного та мотивованого рішення. Той факт, що детектив відмовив у клопотанні сторони захисту не є свідченням неналежної оцінки доказів. Також, твердження сторони захисту про те, що неналежна оцінка доказів може становити бездіяльність, яка може бути оскаржена згідно з КПК України є помилковою, оскільки ст. 303 КПК України не передбачає оскарження таких дій на стадії досудового провадження. 
Також, твердження сторони захисту про те, що будь-яке обмеження можливості особи оскаржити неправомірні рішення, дії чи бездіяльність державних органів, якими звужуються його права, є порушенням права особи на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та свобод; та істотним порушенням вимоги кримінального процесуального закону щодо забезпечення особі права на доступ до правосуддя, згідно з ст. 21 КПК України, є помилковим. 
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про виконання процесуальних дій не входить до переліку рішень, які згідно зі ст. 303 КПК України можуть бути оскаржені стороною захисту під час досудового провадження. Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з ст.ст. 314 - 316 КПК України, а тому відсутнє порушення прав особи на справедливий суд та відсутнє обмеження можливості сторони захисту оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів, які на його думку звужують права його підзахисного.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльності слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.
За наведених обставин слідчий суддя постановив правильне рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою сторони захисту, що відповідає положенням ст.ст.303, 304 КПК України. 
В силу вимог п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування судового рішення, під час його ухвалення, колегія суддів не вбачає, тому нема підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 – залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 03 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 42016000000000785 – залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                  ОСОБА_2 
Судді:                                                                          ОСОБА_3 

                ОСОБА_4