Ухвала
іменем України
18 червня 2020 року
м. Київ
справа № 569/15300/19
провадження № 51-2834ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого – заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018180000000171 від 21 вересня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. ч.2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Рівненський апеляційний суд ухвалою від 24 квітня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому покликається на незаконність судового рішення з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, також вказує на неврахування судом положень статей 8, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського Суду з прав людини. Також покликається на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2017 року у справі                 № 5-142кс(15)17 та вважає, що слідчий суддя постановив ухвалу не передбачену кримінальними процесуальними нормами, на що не було звернуто уваги судом апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно із положеннями частини 3 статті 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 309 КПК визначений перелік ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 295-1 КПК ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, захисник ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого – заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018180000000171. За результатами розгляду скарги апеляційним судом відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його скаргою, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними спеціальними нормами чинного КПК.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК суддя – доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Щодо доводів касаційної скарги про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, положення Конституції України, якими забезпечується право на апеляційне оскарження, то вони не ґрунтуються на законі.
За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням рішення слідчого судді, окреме оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (Рішення у справі "Скорик проти України" від 08 січня 2008 року).
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
ПокликанняОСОБА_4  на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142кс(15)17, є необґрунтованими, адже у ньому йдеться про можливість оскарження ухвали слідчого судді, постановлення якої не передбачено кримінальним процесуальним законом. Натомість у цьому провадженні слідчий суддя прийняв рішення, передбачене ст. 295-1 КПК.
Враховуючи викладене, Суд з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                             ОСОБА_3