Справа № 159/6105/19  Провадження №33/802/33/20 	Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І. М. 	
Категорія:ч.4 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю секретаря судового засідання Леміщак Ю.О., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Лукашук Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1  та його захисника Лукашук Наталії Миколаївни на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., без позбавленням права керування транспортними засобами. 
В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 вересня 2019 року об 14 год. 50 хв. в с. Поворськ Ковельського району, керував мопедом марки «Дельта», без реєстраційного номерного знаку, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди у цьому ж населеному пункті, по вул. Привокзальній, 25, вжив спиртні напої (1л горілки), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.10 (є) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді Бугрій О.О. та його захисник Лукашук Н.М. оскаржують її у зв`язку з неповним та необ`єктивним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Вказують, що ОСОБА_1 після скоєння ДТП дійсно пішов додому з місця пригоди, однак це він зробив після того як був оглянутий лікарями швидкої допомоги, які прибули на виклик. Будучи вдома вжив спиртні напої, оскільки в нього був головний біль. Після цього, приблизно через 2 год. 40 хв. до нього додому приїхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на, що ОСОБА_1 погодився. Результат тесту показав алкогольне сп`яніння. Зазначають, що цей огляд працівниками поліції було проведено вже за спливом двох годин після пригоди (час ДТП - 14:50 год., час проведення огляду - 17:05 год.). Крім того, вказують і про те, що подія мала місце 10.09.2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КпАП України складено лише 21.10.2019 року, - після того як суд закрив провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, який був складений після ДТП. Посилаючись на дані обставини просять оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку  ОСОБА_1  та його захисника Лукашук Н.М., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав. 
За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду першої інстанції є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у вживанні водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №206659 від 21.10.2019 року, який складений відносно ОСОБА_1 ;
- постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. За цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.09.2019 року об 14:50 год. в с.Поворськ Ковельського району, керував мопедом марки "Дельта" без номерного знаку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого впав. У зв`язку з цим, мопед отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження.
- постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2019 року відповідно до якої, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. З цієї постанови вбачається, що на момент ДТП ОСОБА_1 був тверезий;
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений за участю двох свідків та чеком газалізатора Драгер Алкотест 6810 від 10.09.2019 року з яких вбачається, що 10.09.2019 року у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводився огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, і за висновками його проведенні, - у нього виявлено алкогольне сп`яніння.
- відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого вбачається, що після ДТП до якої був причетний ОСОБА_1 , до нього прибули працівники поліції для з`ясування обставин цієї пригоди. В ході спілкування з ним у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він проходив огляд за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний. ОСОБА_1 вказував, що алкоголь вживав вже після ДТП, до якої він причетний, тобто після того як прийшов додому. 
Допитаний в ході апеляційного розгляду справи свідок ОСОБА_4 (працівник поліції), який був на місці з`ясування обставин ДТП до якої був причетний ОСОБА_1 підтвердив обставини, які фактично зафіксовані на відеозаписі боді-камери.
Крім того, в ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв після ДТП до якої він причетний. Вказував він лише, що алкоголь вживав для зняття головного болю, який виник внаслідок цієї пригоди, оскільки він вдарився головою. 
Проте таке його твердження на увагу суду не заслуговує, оскільки не знімало з нього обов`язку, який фактично випливає із диспозиції ч.4 ст.130 КпАП України, тобто після ДТП за його участю, не вживати алкоголь до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, а саме - вживанні ним після ДТП за його участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
При цьому, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з постанови суду, вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді - без змін відповідно до ст.294 КпАП України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, 

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Лукашук Наталії Миколаївни залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.В. Гапончук