П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 1540/4012/18	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Турецької І. О.
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Одеський обласний військовий комісаріат

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФ України в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо неврахування при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 55% від посадового окладу, грошової допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 10  552,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 11  487,00 грн., індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 3  381,24 грн.;
- визнати протиправними дії  щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 % до 70 % грошового забезпечення, а також щодо виплати пенсії з урахуванням лише 50% суми її підвищення;
- зобов`язати провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням:
-          посадового окладу в розмірі 9730,00 грн.; окладу за військовим  званням в розмірі 1550,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5 640,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 55% від посадового окладу; грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 10552,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 11487,00 грн., індексації грошового забезпечення в  розмірі 3381,24 грн. та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що  однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.
Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням зазначених складових, згідно з частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), в якій зазначено, що  пенсії особам, зокрема  офіцерського складу,  обчислюються з урахуванням, у тому числі і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, в розмірах установлених законодавством.
Водночас, ГУПФ України в Одеській області, перераховуючи його пенсію, з 01 січня 2018 року, на підставі постанов Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року та №103 від 21 лютого 2018 року, протиправно не включило всі складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при перерахунку пенсії.
Понад те, Пенсійним фондом був зменшений розмір грошового забезпечення з 90% до 70 %, а виплата підвищеної пенсії, в результаті перерахунку відбулася в розмірі лише 50%, що суперечить діючому законодавству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб,  позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок і виплату належної ОСОБА_2 пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії, у зв`язку з чим, має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Відмовляючи в задоволенні іншої частини позову, суд першої інстанції зазначив, що Пенсійний фонд діяв у відповідності до чинного законодавства та правомірно не врахував додаткові види грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивачу. Поетапна виплата підвищеної пенсії також проводилася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні вимог про проведення перерахунку з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, представник ОСОБА_1 зазначив про порушення норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що дані порушення тягнуть за собою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову.

В апеляційній скарзі, скаржник провівши  правовий  аналіз  Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р., Закону №2262-ХІІ дійшов висновку, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
На думку скаржника, для врегулювання спірних правовідносин, у цьому адміністративному спорі, сторони повинні керуватися вимогами Конституції України та Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі  - Закон № 1058 IV), а також  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Так, як стверджує представник позивача, базовим законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії є  Закон № 1058 IV. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема,  на військовій службі є Закон №2262-ХІІ, який відповідно до преамбули має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, як вважає скаржник, є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.
З огляду на те, що положення ч. 4 ст. 63  Закону №2262-ХІІ63   встановлюють  підстави для перерахунку пенсії та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку, а також обов`язок  їх перераховувати, у тому числі, і у зв`язку із введенням  нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, Пенсійний фонд  діяв не на підставі, та не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні, на підставі відсутності клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

Позивачу - ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років з виплатою 90% від грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії станом на 09 жовтня 2017 року (а.с.9).

22 березня 2018 року ГУПФ України в Одеській області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", здійснила ОСОБА_2   з 01 січня 2018 року  перерахунок пенсії з урахуванням наступних складових: 
посадового окладу;
окладу за  військовим (спеціальним) званням;
відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення з військової служби.
Зазначені складові грошового забезпечення були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Не ввійшли до складових, з яких проводився перерахунок пенсії, складові, що враховувалися при призначенні пенсії, зокрема:
- надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20%;
- надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%;
- премія в розмірі 55%.
- грошова допомога  на оздоровлення в розмірі 10552,80 грн.;
-          матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 11487,00 грн;
-          індексація грошового забезпечення в  розмірі 3381,24 грн

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникли в даній справі стосуються права позивача, як  особи, яка звільнена з військової служби та яка  отримує пенсію відповідно до  Закону № 2262-ХІІ  на перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.
13 березня 2019 року Верховним Судом у зразковій справі № 240/6263/18 за аналогічними правовідносинами було прийнято рішення, яке набрало законної сили, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020  року, про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні вимог про визнання неправомірними дій Пенсійного фонду в проведенні з 01.01.2018 р. перерахунку та виплати пенсії без урахування сум середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також про обов`язок вчинити такі дії  суд найвищої інстанції виходив з такого.
      Згідно із частиною першою  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає  Закон № 2262-ХІІ. Цим  Законом  держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного  законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої  статті 63 Закону № 2262-XII  (у редакції  Закону України від 06 грудня 2016 року  № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  (далі - Закон  № 1774-VIII)) усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим  Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» (далі - Порядок № 45)
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, пунктом 1 якої, зобов`язав перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII  до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із цим  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до пункту 7 Постанови № 103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку № 45.
Також Постановою № 103 було внесено ряд змін до Порядку № 45, зокрема:
- пункт 5 викладено в новій редакції;
- додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Згідно з положеннями пунктів 1 - 5 Порядку №45, пенсії, призначені відповідно до  Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - Головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою  статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Досліджуючи доводи скаржника, що Кабінет Міністрів України не мав права звужувати зміст та обсяг існуючих прав, встановлених ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, колегія суддів встановила таке.

Підпунктом 3 пункту 10  розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів від 06.12.2016 р. № 1774-VIII (далі  - Закон № 1774-VIII)   частина четверта  статті 63  Закону  № 2262-XII  викладена у новій редакції, відповідно до якої усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, Верховна Рада України делегувала Кабінету Міністрів України право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсій військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з повноваженнями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3  статті 116 Конституції України.
Зазначені положення  Закону № 1774-VIII  набрали чинності з 1 січня 2017 року та  рішенням Конституційного Суду України такими, що суперечать  Конституції України  (є неконституційними), не визнавались.
До того ж, скаржник зауважує, що суд першої інстанції безпідставно покликався у своєму рішенні,   на Рішення Конституційного суду України від 26.12.2011р.  №20-рп/2011 та від 25.01.2012 р. №3рп/2012, в яких йде мова, що розміри соціальних виплат залежать від соціально - економічних можливостей,  адже в матеріалах справ  відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність складної соціально - економічної ситуації в державі та обмеженість її соціально - економічних можливостей.

Варто зазначити, що у постанові Великої  Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. яка розглядала аналогічні доводи скаржників, є також покликання на пункт 2.1  в якому наголошено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Також, у наведеному рішенні Великої Палати процитовано і Рішення Конституційного Суду України 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005,  в якому наголошено, що  зміст основного права не може бути порушений. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій  статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме  статті 21 Конституції України.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів встановила, що за результатами проведеного 22.03.2018 р. ГУПФ України в Одеській області перерахунку пенсії позивача її розмір збільшився, а відтак відсутні підстави вважати про порушення права позивача на соціальний захист.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що предметом цього спору є правильність перерахунку пенсії відповідачем - ГУПФ України в Одеській області (на підставі довідки Одеського  ОВК). 
Колегія суддів поділяє позицію суду першої інстанції, що питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій Одеського ОВК щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи.
Діючим законодавством не встановлено права  Пенсійного фонду  самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку.

Колегія суддів вважає помилковими доводи скаржника про застосування  до спірних правовідносин Закону № 1058 - IV, оскільки об`єктами правового регулювання даного Закону є, зокрема, відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та призначення, перерахунку й виплати пенсій, встановлених цим Законом. 

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач діяв відповідно до законодавства, чинного на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а саме:  Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 103, Порядку № 45. 
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують,  в задоволенні апеляції слід відмовити.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України  до справ спрощеного позовного провадження відносяться справи щодо  оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції  ухвалено рішення у справі, яка була розглянута за правилами спрощеного провадження, відсутні підстави для його касаційного оскарження.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю 3-ї особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 23.03.2020 року.