Ухвала
17 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 552/5693/18
провадження № 61-6203ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 01 січня 
2004 року по 14 вересня 2019 року. У порядку поділу спільного майна визначено за ОСОБА_2 право власності на:
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;
1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN JETTA1/6, 2008 року випуску;
1/2 частину грошових коштів в розмірі 180 000 грн, які внесені 
ОСОБА_1 на вкладний депозитний рахунок НОМЕР_1 в публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» згідно договору банківського вкладу «Прибутковий строковий» 
№ 136206 від 12 липня 2018 року;
1/2 частину грошових коштів в розмірі 21 016 доларів США 95 центів з нарахованими відсотками, що знаходяться на особовому рахунку 
№ НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відповідно до укладеного договору № SAMDNWFD0071900056101 від 30 березня 2018 року, вклад «Стандарт»;
1/2 частину вмісту сейфу № 72 , який знаходиться у базовому відділенні публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», право оренди на який оформлено ОСОБА_1 відповідно до договору оренди індивідуального (банківського) сейфу від 11 вересня 2008 року № 38 ;
1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому ОСОБА_1 в акціонерному товаристві «Полтава Банк».
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 березня 2020 року виправлено описки, допущені у постанові Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року.
28 березня 2020 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу (надійшла 06 квітня 2020 року) на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 23 червня 2018 року у справі № 753/21049/16-ц, від 26 квітня 2019 року у справі 
№ 163/754/17, від 02 травня 2018 року у справі № 569/16289/15-ц та 
від 15 квітня 2019 року у справі № 635/4170/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
Оскільки наведені у клопотанні заявником доводи не дають підстав для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, а постанова суду апеляційної інстанції не підлягає примусовому виконанні, то у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення за ініціативою суду, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що спір між сторонами стосується об`єкту нерухомого майна та грошових коштів, з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, наявні підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна.
Витребувати із Київського районного суду м. Полтави цивільну справу 
№ 552/5693/18.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 
2020 року відмовити.
Зупинити дію постанови Полтавського апеляційного суду від 18 березня 
2020 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 травня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович