Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  02 березня 2020 року                                                        м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю  ОСОБА_1 який притягується до адміністративної відповідальності розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді 30 (тридцять) годин громадських робіт.
Як вбачається з постанови суду, 23 листопада 2019 року о 16 год. 55 хв. в м. Рівне по вул. Приміська,8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 520» н.з. НОМЕР_1 без переднього номерного знаку, чим повторно протягом року порушив вимоги п.2.9 в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.7 ст.121 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які спростовують наявність ознак адміністративного правопорушення в його діях.
Просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Заслухавши суддю-доповідача,  ОСОБА_1 , який просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2019 року о 16 год. 55 хв. в м. Рівне по вул. Приміська,8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 520» н.з. НОМЕР_1 без переднього номерного знаку, чим повторно протягом року порушив вимоги п.2.9 в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.7 ст.121 КУпАП.
Відповідно до  ч.6,7 ст. 121 КУпАП Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно вимог п.2.9.в Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.
Відповідно до оглянутих в судовому засіданні фотографій транспортного засобу на момент його зупинки, встановлено, що номерний знак встановлений за решіткою бампера транспортного засобу, що в свою чергу не дає можливості розпізнати його в темну пору доби з відстані 20 метрів.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №125475 від 23 листопада 2019 року, постановою серії ДПО 18 № 191251 від 08 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, фото автомобіля ОСОБА_1 без переднього номерного знаку, поясненнями працівника поліції ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.
Таким чином, вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП і з урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       
Суддя Рівненського 
апеляційного суду Сачук В.І.