ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4051/19                                                             Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                     Оксененка О.М.,
суддів:                                                           Лічевецького І.О.,
                                                                Мельничука В.П.,

При секретарі:                                   Пономаренко О.В.,

За участю представників позивача:     Стельмаха А.С.,
                                                                Шевченка М.Т., 
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року в справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, Сільського голови Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Фуркала Олександра Вікторовича про визнання протиправними дій, та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне сільськогосподарське підприємство «Канюківське» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, Сільського голови Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Фуркала Олександра Вікторовича, в якому просило:
- скасувати рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району»;
- визнати протиправними дії Сільського голови Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Фуркала Олександра Вікторовича при прийнятті рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту  с. Бузівка Жашківського району».
13 березня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив: 
- зупинити дію рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району» до набрання рішенням суду законної сили;
- заборонити Бузівській сільській раді, виконавчому комітету Бузівської сільської ради та сільському голові Бузівської сільської ради Фуркалу Олександру Вікторовичу вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району площею 29,9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829 до набрання рішенням суду законної сили.
Вказана заява обґрунтована тим, що при прийняття рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району» допущено очевидні порушення ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 191, 377 Цивільного кодексу України. 
У заяві також зазначено, що не зважаючи на оскарження у судовому порядку вказаного рішення сільський голова Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Фуркало О.В. вчиняє дії щодо реалізації оскаржуваного рішення та поділу спірної земельної ділянки. 
Також позивач звертає увагу, що 02.03.2020 Бузівською сільською радою прийнято рішення № 31-1/VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності», яким погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району площею 29, 9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829 на 25 земельних ділянок. Внаслідок такого поділу та надання у власність поділених земельних ділянок підприємство буде позбавлене можливості використання цілісного майнового комплексу із господарськими будівлями і дворами, що істотно порушить права позивача як власника майна, не зможе виконати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 17.07.2019 щодо усунення порушень законодавства, обгородження території підприємства, встановлення санпропускника та дотримання режиму санітарної зони.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» про забезпечення позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову - задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі №2340/4382/18 визнано дії сільського голови та сільської ради незаконним та зобов`язано розглянути клопотання ПСП «Канюківське» щодо надання в оренду земельних ділянок під майном, яке належить ПСП «Канюківське».
Однак, на даний час вказане рішення не виконане, та Бузівською сільською радою Жашківського району Черкаської області було прийнято рішення від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району».
Крім того, Бузівською сільською радою Жашківського району Черкаської області прийнято інші рішення, зокрема від 02.03.2020 № 31-1/VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності», яким погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району площею 29, 9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829 на 25 земельних ділянок.
На думку апелянта, суд першої інстанції неповно дослідив та не встановив всі обставини справи, не врахував, що Бузівська сільська рада Жашківського району Черкаської області приймала рішення без дотримання рівності перед законом.
Зазначає, що на даний час позивач не може використовувати цілісний майновий комплекс із господарськими будівлями і дворами, що істотно порушує інтереси підприємства як власника майна.
Жодних негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову не буде, оскільки це є тимчасовий захід і його співмірність не можна порівняти з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що заява позивача фактично підмінює собою вирішення справи та ухвалення судового рішення по суті.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлення ознак протиправності дій щодо формування земельних ділянок шляхом поділу земельної ділянки комунальної власності площею 29,9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829 є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим на даній стадії судового процесу, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Як свідчать матеріали справи, подаючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на наявність очевидних ознак протиправності рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 11.11.2019 № 26-31/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району».
При цьому, доводи заяви про забезпечення позову фактично зводяться до необхідності заборонити Бузівській сільській раді, виконавчому комітету Бузівської сільської ради та сільському голові Бузівської сільської ради Фуркалу Олександру Вікторовичу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району площею 29,9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829.
На думку позивача, у разі задоволення даного позову, дії суб`єкта владних повноважень щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою призведуть до неможливості відновлення порушених прав позивача або потребуватимуть значних зусиль, часу та витрат.
Втім, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача, оскільки єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є незгода позивача з оскаржуваним рішенням. 
У той же час, колегія суддів звертає увагу, що перевірка протиправності рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області  від 11.11.2019 № 26-31/VII  «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за межами населеного пункту  с. Бузівка  Жашківського району», можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності під час судового розгляду справи на підставі позову, про забезпечення якого просить позивач.
У разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Посилання апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі №2340/4382/18 колегія суддів відхиляє, оскільки вказаним рішенням лише визнано протиправною бездіяльність Сільського голови Бузівської сільської ради с. Бузівка, Жашківського району Черкаської області Фуркала Олександра Вікторовича , щодо не внесення на розгляд ради клопотань ПСП «Канюківське» щодо надання в оренду земельних ділянок під майно, яке належить ПСП «Канюківське» та визнано бездіяльність Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області протиправною та зобов`язано розглянути клопотання ПСП «Канюківське» щодо надання в оренду земельних ділянок під майно, яке належить ПСП «Канюківське», тобто жодних дій зобов`язального характеру щодо беззаперечного прийняття відповідачами відповідного рішення про надання зазначеної земельної ділянки у користування (оренду) позивачу, резолютивна частина вказаного судового рішення не містить.
Прийняття рішення Бузівською сільською радою 02.03.2020 «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності», яким погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, за межами населеного пункту с. Бузівка Жашківського району площею 29, 9887 га, кадастровий номер 7120981200:02:001:0829 на 25 земельних ділянок, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказаним документом фактично реалізовано рішення Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області  від 11.11.2019 № 26-31/VII та зазначеним обставинам правова оцінка буде надана судом під час судового розгляду адміністративної справи по суті.
Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                В.П. Мельничук