КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/519/2020           
справа №367/8511/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 04 червня 2020 року                                                                                                         м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів  Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Карабаза Н.Ф. 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-
 
встановив:
            
В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису №47, складеного 24 квітня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області.
 
Вимоги обґрунтовує тим, що перебував з ОСОБА_1 у шлюбі, в період якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 . 
 
Під час спільного відвідування медичного закладу для перевірки факту батьківства відповідач відмовилась від надання дитиною необхідних зразків для дослідження.
 
З посиланням на те, що він не є біологічним батьком цієї дитини, звернувся до суду із зазначеним позовом.
 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2019 року постановлено призначити судово-генетичну експертизу (по методу молекулярно-генетичного аналізу ДНК людини), проведення якої доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. На розгляд та вирішення експерта поставлено питання:
Чи наявне біологічне споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Чи є ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
 
Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання про її призначення відмовити.
 
В апеляційній скарзі посилається на те, що під час спільного відвідування медичного закладу для перевірки факту батьківства дитина емоційно важко сприйняла новину про те, що ОСОБА_1 не визнає її своєю рідною дочкою. Подальші медичні дослідження можуть погіршити її моральний стан.
 
Також вказує, що призначення зазначеної експертизи не є обов`язковим.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилається на вичерпність доказів та їх специфіку, якими можуть бути підтверджені позовні вимоги, а тому вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.
 
            В судовому засіданні відповідач та третя особа доводи апеляційної скарги підтримали.
 
            Позивач та його представник ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
 
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Згідно частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
 
Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Частиною 1 статті 103 ЦПК України унормовано, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
 
Статтею 109 ЦПК України установлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
 
            Відповідно до частин 1 та 2 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
 
Відповідно до окремих положень пункту 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, визначено, що експертизи спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму  методом геномної дактилоскопії,  або  шляхом  дослідження  групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо.
 
Таким чином, питання визначення батьківства визначається на підставі даних відповідного медичного дослідження, результати якого, поряд з іншими доказами, враховує суд під час вирішення позову про оспорювання батьківства. 
 
Доцільність призначення експертизи, як спосіб здобуття доказів, кореспондується з підставами позову і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не убачається.
 
 Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2019 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 10 червня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

В.В. Соколова