ПОСТАНОВА
Іменем України

06 квітня 2020 року 

м. Київ
справа №826/16607/15
адміністративне провадження №К/9901/10449/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П., 

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни 
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року (колегія у складі суддів Чаку Є.В., Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.)
у справі №826/16607/15 
за позовом ОСОБА_1 
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни 
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

1.          13.08.2015 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:
-          визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо обмеження (блокування) виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду, за договором банківського вкладу №853101/2014, картковими рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та всіх нарахованих відсотків;
-          визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за договором банківського вкладу №853101/2014, картковими рахунками № НОМЕР_1 та НОМЕР_3;
-          зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати до Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду позивачу за договором банківського вкладу №853101/2014, картковими рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та всіх нарахованих відсотків;
-          зобов`язання Фонду відшкодувати позивачу кошти у розмірі 200 000,00грн. за договором банківського вкладу №853101/2014, картковими рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , укладеними з ПАТ "ВіЕйБі Банк" гарантовану державою суму коштів.
2.          Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 05.04.2016 адміністративний позов задовольнив.
3.          Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2016 та постановити нову про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
4.          Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016 було вирішено:
-          постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2016 визнати нечинною;
-          провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії -закрити;
-          стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 31211206781007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ 38004897, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір у розмірі 321,55 грн.
5.          Рішення суду апеляційної інстанції було мотивовано тим, що на момент ухвалення судового рішення воно було правильним і законним, проте, обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення.
6.          05.08.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року.
7.          Відповідач просив скасувати оскаржуване рішення виключно в частині стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судового збору за подання апеляційної скарги; в іншій частині просив залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.
8.          Відзив від Відповідача не надходив.
9.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.09.2016 у зазначеній справі було відкрито провадження. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України  справу було передано до Верховного Суду. 
10.          У касаційній скарзі скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, однак ухвалою від 12.09.2016 Вищий адміністративний суд України відмовив у його задоволенні.
11.          Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції. Вважає, що суд порушив норми процесуального права. 
12.          Оцінюючи наведені доводи, Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції та вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
13.          Скаржник у своїй скарзі покликається на те, що суд апеляційної інстанції неправомірно стягнув з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки Відповідач 1 - працівник фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень виконує дії з виведення Банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку, судовий збір є прямою перешкодою для формування ліквідаційної маси та подальшої реалізації майна банку у встановленому чинним законодавством порядку.
14.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15.          Отже, враховуючи доводи касаційної скарги суд не вбачає підстав для розгляду справи по суті та розглядає виключно питання щодо стягнення судового збору.
16.          Відповідно до та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
17.          Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувані рішення відповідають.
18.          Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
19.          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
20.          Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
21.          Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
22.          Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
23.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
24.          Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом за рахунок ПАТ "ВіЕйБі Банк".
25.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
26.          Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права. 
27.          Враховуючи наведене, Верховний Суд встановив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення та погоджується з висновками суду першої інстанції.
28.          Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.
2.          Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі №826/16607/15 в частині стягнення з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 31211206781007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ 38004897, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір у розмірі 321,55 грн (триста двадцять одну грн 55 коп.), скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь держави (Отримувач коштів:   ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 321,55 грн. (триста двадцять одну гривню п`ятдесят п`ять копійок).
3.          В іншій частин ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі №826/16607/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб