Постанова
Іменем України                                                       
 
01 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 2/2218/6248/11
провадження № 61-13906св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
скаржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
суб`єкти оскарження - Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Жиловський Тимур Ярославович, заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої 
служби - начальник управління державної виконавчої служби Касянюк Роман Миколайович, начальник Першого відділу державної виконавчої служби 
м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Загребельський Олександр Петрович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Костенка А. М., Спірідонової Т. В., та касаційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року в складі судді Логінової С. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та вчинені судами процесуальні дії
 
У травні 2018 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою, в якій просили скасувати постанови Головного державного виконавця Першого  відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області (далі - Перший відділ ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області) Жиловського Т. Я. про закінчення виконавчих проваджень від 05 травня 2018 року (ВП № 39176849 - стягувач ОСОБА_1 та ВП № 40742696 - стягувач ОСОБА_2 ); визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Жиловського Т. Я. щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 
2012 року; зобов`язати Головного державного виконавця Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Жиловського Т. Я. виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року; визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальника УДВС Касянюка P. M. та начальника Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Загребельського О. П. щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання державним виконавцем рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року.
 
В обґрунтування скарги зазначали, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2  до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні елементами будинку шляхом знесення самочинно побудованої прибудови задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні частиною конструктивних елементів будинку та прибудинковою територією загального користування, які знаходяться на місці побудови останнім окремого виходу в належне йому нежитлове підвальне приміщення та влаштуванні конструкції навісу з приведенням ніш світлових вікон та зовнішнього вигляду фасаду будинку до проектного, усунути перешкоди в користуванні підвальним приміщенням, шляхом зняття замків з дверей при вході в підвалене приміщення. Зобов`язано 
ОСОБА_3 надати вільний, безперешкодний доступ до інженерних мереж (комунікацій) будинку АДРЕСА_1 .
 
Вказували, що в порядку примусового виконання зазначеного вище рішення державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Жиловським Т. Я. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 18 березня 2013 року (ВП № 39176849 - стягувач ОСОБА_1 ) та 
від 01 квітня 2013 року (ВП № 40742696 - стягувач ОСОБА_2 ).
 
Звертали увагу на те, що державним виконавцем Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Жиловським Т. Я. призначено виконання судового рішення на 12 год. 00 хв. 14 березня 2018 року. На виконання вимог державного виконавця та постанов про призначення спеціалістів для участі у виконавчому провадженні були проведені виконавчі дії, за наслідками яких, з урахуванням висновків спеціалістів Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» (далі - МКП «Хмельницькводоканал») та Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (далі - МКП «Хмельницьктеплокомуненерго»), 14 березня 2018 року складено акт. В акті зазначено, що перешкоди до інженерних мереж (комунікацій) в будинку, розташованому за зазначеною вище адресою, відсутні. За результатами проведення зазначених виконавчих дій, 05 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів.
 
Вважали, що постанови про закінчення виконавчих проваджень є незаконними, оскільки ОСОБА_3 продовжує незаконно займати підвальне приміщення та здійснювати в ньому підприємницьку діяльність. Приміщення складається із 5-ти кімнат, обстежити які ОСОБА_3 не дозволив, а виконавча група із залученими спеціалістами обмежилась візуальним оглядом першої кімнати, що знаходилась за вхідними дверима. 
 
Наполягали, що ОСОБА_3 створює перешкоди в доступі до мереж (водо- і теплопостачання, каналізації тощо), які знаходяться в будинку, оскільки це приміщення він зачиняє на замок, зберігає там своє майно, комунікації закрив оздоблювальними матеріалами, майном і скаржники не мають до них доступу.
 
Посилаючись на те, що Головний державний виконавець Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Жиловський Т. Я. не вжив всіх заходів щодо своєчасного та повного виконання рішення суду, а заступник начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальник УДВС Касянюк P. M. та начальник Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області 
Загребельський О. П. не здійснюють належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання державним виконавцем рішення, скаржники просили скаргу задовольнити.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2  задоволено частково. Скасовано постанови Головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Жиловського Т. Я про закінчення виконавчих проваджень 
від 05 травня 2018 року (ВП № 40742696, ВП № 39176849). Закрито провадження в частині вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця та начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року. В задоволенні решти скарги відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржувані  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постанови про закінчення виконавчих проваджень є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року фактично не виконано, що свідчить про відсутність підстав для закінчення виконавчих проваджень з його примусового виконання.
 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження в частині вимог  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності державного виконавця та начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області, оскільки є така, що набрала законної сили ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2018 року, якою вже визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця та начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 
2012 року. 
 
Суд першої інстанцій також дійшов висновку, що підстави для визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальника УДВС Касянюка P. M. щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання державним виконавцем зазначеного вище рішення відсутні, оскільки скаржники не надали суду доказів, які б свідчили про обізнаність останнього щодо обставини, викладених в скарзі.
Вимоги заявників щодо зобов`язання державного виконавця виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року суд також залишив без задоволення, зазначивши, що організаційне забезпечення виконання рішення суду покладено на державного виконавця Законом України «Про виконавче провадження».
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 
2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року в частині закриття провадження щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року в частині відмови в задоволенні скарги щодо визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальника УДВС Касянюка P. M скасовано. Визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальника УДВС Касянюка P. M щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання державним виконавцем рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року (ВП № 39176849 - стягувач ОСОБА_1 та 
ВП № 40742696 - стягувач ОСОБА_2 ). В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження та направляючи справу в цій частині до міськрайонного суду для продовження розгляду, апеляційний суд виходив з того, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2018 року визнано бездіяльність державного виконавця та начальника Першого відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області неправомірною, оскільки державний виконавець не прибув на вчинення виконавчих дій 17 листопада 2017 року 
в 14 год. 30 хв., а з боку його безпосереднього керівника був відсутній контроль за цими діями. Разом з тим, у скарзі, що розглядається, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця під час вчинення виконавчих дій 14 березня 2018 року, за результатами яких, державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень від 05 травня 2018 року, а також бездіяльність начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області, що полягала в неналежному контролі за цими діями державного виконавця. Отже, підстави заявлених скарг не є тотожними, тому у суду не було підстав для закриття провадження в частині цієї вимоги скаржників.
 
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у визнанні неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС -начальника УДВС Касянюка Р.М., апеляційний суд виходив з того, що той факт, що останній не був обізнаний з обставинами, викладеними у скарзі, лише підтверджує неналежний контроль з його боку щодо законності виконавчих проваджень, а отже, бездіяльність, яку слід визнати неправомірною.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи
 
У липні 2019 року Перший відділ ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій областінадіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення вимог скарги та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні таких вимог.
 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що під час проведення виконавчих дій 
14 березня 2018 року, державним виконавцем та залученими ним спеціалістами 
МКП «Хмельницькводоканал» та МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», встановлено відсутність перешкод в доступі до інженерних мереж (комунікацій) в зазначеному вище будинку. На вхідних дверях до підвального приміщення, в якому розташовані комунікації будинку, наявні два замки, ключі від одного з них знаходяться в ОСОБА_1 , що свідчить про виконання ОСОБА_4 рішення в частині надання вільного доступу до інженерних мереж. Також, державним виконавцем зафіксовано факт відсутності окремого входу в підвальне приміщення та конструкцій навісу над ним. З метою встановлення проектного вигляду будинку, державний виконавець направляв запити у відповідні орган та структури, проте отримав відмову через відсутність такого проекту взагалі. Враховуючи те що, що всі дії державного виконавця виконані ним в межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог законодавства, постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень є законними, а тому підстави для їх скасування були відсутні.
 
У липні 2019 року ГТУЮ в Хмельницькій області надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначену вище постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Вказує на те, що стягувачі за зазначеними вище виконавчими провадженнями чи інші учасники виконавчого провадження до УДВС ГТУЮ в Хмельницькій області з відповідними скаргами не звертались, доручення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо проведення перевірки виконавчих проваджень ВП № 39176849 та ВП № 40742696 не надходили, а тому правові підстави для контролю за примусовим виконанням рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року у заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальник УДВС Касянюка P. M. були відсутні, що свідчить про неправильний висновок апеляційного суду щодо визнання бездіяльність останнього незаконною.
 
Відзивів на касаційні скарги до Верховного Суду не надходило.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ГТУЮ в Хмельницькій області на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року, витребувано матеріали справи з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ вХмельницькій області на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону
№ 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин зазначені вище касаційні скарги підлягають розгляду Верховним Судом в порядку за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції чинній на час їх подання, тобто до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційних скарг, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційних скарг, передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувані заявниками судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм процесуального права.
 
Фактичні обставини справи
 
Судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року визнано дії  ОСОБА_3 щодо побудови окремого входу в належне йому нежитлове підвальне приміщення загальною площею 86,1 кв. м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 та відбору ґрунту і асфальтного покриття між світловими вікнами будинку, установлення дверей за рахунок розширення віконних пройомів, облаштування конструкції навісу над цим входом, незаконними. Зобов`язано ОСОБА_3  за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні частиною конструктивних елементів будинку та прибудинковою територією загального користування, які знаходяться на місці побудови ОСОБА_3  окремого входу в належне йому нежитлове підвальне приміщення та влаштуванні конструкції навісу над цим входом, шляхом знесення окремого входу та конструкції навісу з приведенням ніш світлових вікон та зовнішнього вигляду фасаду будинку до проектного, усунути перешкоди в користуванні підвальним приміщенням шляхом зняття замків з дверей при вході в підвальне приміщення. Зобов`язано 
ОСОБА_3 , надати вільний, безперешкодний доступ до інженерних мереж (комунікацій) будинку АДРЕСА_1 .
 
Державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 18 березня 2013 року ВП № 39176849 (стягувач ОСОБА_1 ) та від 01 квітня 2013 року 
ВП № 40742696 (стягувач ОСОБА_2 )
 
Актом головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Жиловського Т. Я. від 14 березня 2018 року зафіксовано наявність доступу до інженерних мереж (комунікацій) будинку, наявність ключів у скаржника ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від підвального приміщення та номери їх телефонів на дверях цього приміщення. Зауваження скаржників до цього акта полягали в тому, що державним виконавцем не було досліджено питання щодо наявності інженерних мереж та комунікацій у спірному приміщенні, яке займає ОСОБА_3 . Акт не містить вирішення питання про знесення окремого входу в приміщення та приведення зовнішнього вигляду будинку до проектного.
 
Постановами головного державного виконавця Першого  відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Жиловського Т. Я. від 05 травня 
2018 року виконавчі провадження ВП №39176849 та ВП №40742696 з примусового виконання вказаного вище рішення закінчені у зв`язку з його виконанням.
 
Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб органів ДВС заявники зазначали, що зазначені постанови є незаконними, оскільки у стягувачів відсутній безперешкодний доступ до комунікацій будинку, не вирішено питання про знесення окремого входу в приміщення та приведення зовнішнього вигляду будинку до проектного, отже рішення суду залишається фактично не виконаним. 
Нормативно-правове обґрунтування 
 
Відповідно до частин першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
 
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Відповідно до абзаців 3, 5 частини першої розділу XII «Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 
від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), у редакції, чинній на час вчинення оскаржених виконавчих дій, перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані, мають право начальник управління державної виконавчої служби, а також начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
 
Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
 
За змістом абзаців 2, 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
 
Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що державний виконавець вчиняє всі необхідні дії для своєчасного та повного виконання рішення. Закінчення виконавчого провадження можливо лише за умови його повного виконання відповідно до виконавчого листа. При цьому безпосередній керівник державного виконавця чи керівник вищого органу виконавчої служби має повноваження виявляти порушення та, за відповідних умов, усувати допущенні державним виконавцем порушення, а отже має здійснювати контроль за примусовим виконанням рішення суду з метою виявлення цих порушень.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Встановивши фактичні обставини справи та давши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року фактично у повному обсязі не виконано, зокрема, вікна не приведені до проектного вигляду, не демонтовано двері у підвальне приміщення, стягувачі не мають вільного та безперешкодного доступу до інженерних мереж будинку АДРЕСА_1 , що не заперечується представниками Першого  відділу ДВС 
м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області, а отже у державного виконавця не було підстав для винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень.
 
Також, встановивши, що державним виконавцем не вчинено усіх дій, спрямованих на належне та повне виконання судового рішення, яке виконувалося понад п`ять років, а відповідними керівниками не вжито процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання судового рішення, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальника УДВС Касянюка P. M., у зв`язку із чим обґрунтовано скасував в цій частині ухвалу суду першої інстанції, який вважав, що скаржниками не доведено обізнаність останнього про виконавче провадження.
 
Обізнаність про зазначені вище виконавчі провадження не заперечується ГТУЮ в Хмельницькій області в касаційній скарзі, підтверджується численними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, якими, зокрема, вже визнавалась незаконною така бездіяльність начальника вищого органу виконавчої служби.
Доводи ГТУЮ в Хмельницькій області про те, що апеляційним судом не надана оцінка посиланням його представника в суді апеляційної інстанції про те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року вже вирішувалось питання бездіяльності заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань ДВС - начальника управління ДВС Касянюка Р.М., начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області 
Загребельського О.П. в аналогічний період, спростовується змістом зазначеної ухвали та постанови Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року, якою залишено без змін вказану ухвалу. У скарзі, за результатами розгляду якої були ухваленні зазначенні вище судові рішення, скаржники оскаржували акт 
від 14 березня 2018 року та вважали висновок державного виконавця, викладений в цьому акті, передчасним. Відповідно й оцінка бездіяльності керівника державного виконавця судами надавалась з урахуванням вимог скарги.
 
У цій справі скаржники оскаржують постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень, а отже вимоги не є тотожними.
 
Доводи касаційної скарги Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області про те, що державним виконавцем вчинено всі необхідні виконавчі дії та встановлено, що рішення суду фактично виконане, спростовуються наступними аргументами скарги про те, що приведення боржником ніш світлових вікон та зовнішнього вигляду фасаду будинку до проектного не встановлено. Зазначене підтверджує доводи стягувачів про те, що рішення згідно з виконавчим листом не виконане.
 
Посилання ГТУЮ в Хмельницькій області в касаційній скарзі на те, що стягувачі за зазначеними вище виконавчими провадженнями чи інші учасники виконавчого провадження до УДВС ГТУЮ в Хмельницькій області з відповідними скаргами не звертались, доручення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо проведення перевірки виконавчих проваджень ВП № 39176849 та ВП № 40742696 не надходили, а тому правові підстави для контролю за примусовим виконанням рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 
2012 року у заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальник УДВС Касянюка P. M. були відсутні, спростовуються положеннями законодавства з питань примусового виконання судових рішень, чинного на час проведення виконавчих дій вже після останнього скасування постанов державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень. Законодавець наділив керівника вищого органу виконавчої служби правом контролю, виявленням порушень вимог закону та наданням доручення щодо усунення цих порушень. Доводи заявника про те, що керівник вищого органу виконавчої служби наділений правом, а не обов`язком здійснювати контроль за виконавчими провадженнями, є безпідставними, оскільки зазначене вище рішення не виконується протягом п`яти років, бездіяльність та незаконні дії посадових осіб органів виконавчої служби встановлювались  неодноразово судовими рішення, а отже те, що керівник вищого органу не користується своїм правом контролю за своєчасним і повним виконанням рішення і свідчить про його бездіяльність.
 
Інші доводи касаційної скарги Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області на правильність судових рішень судів попередніх інстанцій не впливають, висновків судів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних стягувачами постанов про закінчення виконавчого провадження не спростовують. 
 
Доводи касаційної скарги ГТУЮ в Хмельницькій області щодо відсутності в апеляційного суду підстав для визнання незаконною бездіяльність заступника начальника ГТУЮ в Хмельницькій області з питань ДВС - начальник УДВС 
Касянюка P. M., також не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, спростовуються положеннями законодавства та попередніми судовим рішеннями, які свідчать про обізнаність останнього щодо зазначених вище виконавчих проваджень, невиконання рішення протягом тривалого часу та численне оскарження дій та бездіяльності державного виконавця та керівника підпорядкованого йому відділу.
 
З урахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанцій в не скасованій частині та постанова апеляційного суду є такими, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.
 
Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в не скасованій частині та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.
 
Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області та Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року в не скасованій частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков	
 	     	
 	О. В. Ступак	
 	     	
 	Г. І. Усик