УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

15 травня 2020 року 
м. Київ
справа №300/2376/19
адміністративне провадження №К/9901/11985/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., 
суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.,
перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській  області 
на  постанову Восьмого апеляційного адміністративного  суду від 01.04.2020 (колегія у складі суддів Онишкевича Т.В., Іщук Л.П., Обрізка І.М.)
у справі № 300/2376/19
за позовом   ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській  області 
про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та зобов`язати відповідача призначити таку пенсію з 25.07. 2019, врахувавши період роботи з 24.08.1988 по 21.08.1989 та з 15.08.1990 по 31.08.1992 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 позов задоволено.
Визнано відмову  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправною та зобов`язано відповідача призначити їй пенсію за вислугу років з 25.07.2019 - з дня звернення за призначенням даного виду пенсії, врахувавши період її роботи з 24.08.1988 по 21.08.1989 та з 15.08.1990 по 31.08.1992  до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стягнуто із Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн та частину витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 2500 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 скасовано рішення першої інстанції у частині часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення судових витрат та такі вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову допомогу) у розмірі 7000 гривень.
04.04.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на зазначене судове рішення.
Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.
Верховним Судом встановлено, що  справа належить до справ незначної складності відповідно до      п. 3  ч. 6 ст. 12 КАС України.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі не наведено будь-яких доводів про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини  відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалене у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а у касаційній скарзі не наведено передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі № 300/2376/19.
2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та  оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб