Постанова
Іменем  України
 
11 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 554/920/19
провадження № 61-23227св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,  Стрільчука В. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Полтавська міська рада,
третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Полтавської міської ради на ухвалу Полтавського апеляційного суду від                            09 грудня 2019 року в складі судді Кривчун Т. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У лютому 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Полтавської міської ради, у якому просила:
-          встановити, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою,
-          встановити, що   ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 ,
-          визнати за нею у порядку право власності на квартиру  АДРЕСА_1 .
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була двоюрідною сестрою  ОСОБА_1 .
Після смерті ОСОБА_2  відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .
Позивач, яка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті  ОСОБА_2 , звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Посилаючись на те, що державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року позов задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 та  ОСОБА_2 є однією і тією ж особою та те, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Визнано за  ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 , розташованої на 1 поверсі .
 
Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, а також двоюрідною сестрою   ОСОБА_1 . 
Оскільки ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті                     ОСОБА_2 , у визначений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на квартиру АДРЕСА_1 , проте отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, місцевий суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. 
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року в задоволенні клопотання Полтавської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року відмовлено, оскільки строк пропущений з неповажних причин. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції наведені відповідачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнав неповажними.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Полтавської міської ради на ухвалу Полтавського апеляційного суду від                  09 грудня 2019 року, в якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги положення частини другої статті 354 ЦПК України, відповідно до якого учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відсутність повного тексту судового рішення свідчить про необізнаність Полтавської міської ради щодо обставини, які суд визнав установленими, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, що унеможливлювало подачу апеляційної скарги. 
 
Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подано.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу                                       № 554/920/19 з суду першої інстанції. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У лютому 2020 року вказана справа передана до Верховного Суду.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                             02 березня 2020 року справу за позовом  ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа - державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Шестун Н. Г., про визнання права власності в порядку спадкування, призначено до розгляду.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
08 липня 2019 року за участю представника Полтавської міської ради Октябрський районний суд м. Полтави ухвалив рішення про задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 .
 
В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року.
 
З резолютивної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року вбачається, що його повний текст складено 18 липня 2019 року. 
 
Відомостей про надсилання учасникам справи копії повного судового рішення матеріали справи не містять. 
 
29 серпня 2019 року представник Полтавської міської ради звернувся до суду із заявою про видачу повного рішення Октябрського районного суду                 м. Полтави від 08 липня 2019 року.
 
Згідно з супровідним листом від 18 вересня 2019 року суд першої інстанції надіслав відповідачу копію повного судового рішення.
 
Відомостей про отримання Полтавською міською радою копії повного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року матеріали справи не містять.
 
09 жовтня 2019 року Полтавська міська рада подала апеляційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року.
 
Разом з апеляційною скаргою відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в обґрунтування якого посилався на те, що повний текст рішення Октябрського районного суду                     м. Полтави від 08 липня 2019 року Полтавська міська рада отримала лише 24 вересня 2019 року, що відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. 
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року апеляційну скаргу Полтавської міської ради залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема, для звернення до суду із вмотивованою заявою (із зазначенням обґрунтованих підстав) щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року.
 
Постановляючи вказану ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що представник Полтавської міської ради був присунім під час проголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваного судового рішення,  а тому посилання відповідача на отримання копії повного тексту судового рішення лише 24 вересня 2019 року не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки, будучи обізнаним про наявність рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року, Полтавська міська рада понад півтора місяця не здійснювала дій, спрямованих на отримання копії його повного тексту. 
 
На виконання вимог вищевказаної заяви відповідач надіслав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року, у якій повторно вказував на підстави, зазначені ним у клопотанні від 09 жовтня 2019 року.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року в задоволенні клопотання Полтавської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року відмовлено, оскільки строк пропущений з неповажних причин. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Постановляючи вказану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що представник Полтавської міської ради був присутнім під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення Октябрського районного суду                   м. Полтави від 08 липня 2019 року, повний текст якого складено 18 липня 2019 року та отримано представником відповідача 24 вересня 2019 року.
Встановивши, що представник Полтавської міської ради отримав копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції 24 вересня 2019 року, проте з апеляційною скаргою звернувся лише 09 жовтня 2019 року, тобто з пропуском встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктом                         4 частини першої статті 358 ЦПК України. При цьому наведені відповідачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнав неповажними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. 
 
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не погоджується з вказаним висновком апеляційного суду з огляду на наступне. 
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні за участю представника Полтавської міської ради було оголошено вступну та резолютивну частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року.
Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.
З резолютивної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року вбачається, що його повний текст складено 18 липня 2019 року. 
 
Відомостей про надсилання судом першої інстанції відповідачу копії повного тексту рішення Октябрського районного суду м. Полтави від                           08 липня 2019 рокуматеріали справи не містять. 
 
На звернення представника Полтавської міської ради від 29 серпня                    2019 року місцевий суд 18 вересня 2019 року надіслав відповідачу копію повного судового рішення, відомості про дату отримання якої відсутні. 
 
Звертаючись 09 жовтня 2019 року із апеляційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2019 року, Полтавська міська рада вказувала, що повний текст оскаржуваного рішення отримала лише 24 вересня 2019 року.
 
Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
 
Таким чином, відповідач відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, який слід відраховувати протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційний суд належним чином не дослідив причини пропущення строку на апеляційне оскарження, не надав належної оцінки доводам Полтавської міської ради, що повний текст рішення суду не було надіслано у визначеному законом порядку, не звернув увагу на те, що відповідач звернувся із апеляційною скаргою протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржжуваного рішення суду першої інстанції, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 354 ЦПК України надавало йому право на поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції за відсутності у матеріалах справи доказів про своєчасне направлення рішення суду першої інстанції позивачу та його отримання ним, дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
У рішенні від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджинастасиу проти Греції» (заява № 12945/87) Європейський суд з прав людини констатував, що національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію. 
Крім того, апеляційний суд не врахував, що відсутність у сторони повного тексту судового рішення унеможливлює мотивування апеляційної скарги, що є її обов`язковим елементом відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.
За викладених обставин, ухвала Полтавського апеляційного суду від                          09 грудня 2019 року не може вважатись законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
З метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме щодо забезпечення справедливого розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Полтавської міської ради задовольнити.
 
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                           В. О. Кузнєцов
Судді :                                                                                                     В. С. Жданова
                                                                                                                 В. М. Ігнатенко
                                                                                                                 С. О. Карпенко
                                                                                                                 В. А. Стрільчук