Справа № 301/2247/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        02 квітня 2020 року м. Ужгород

        Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,
суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року, ухвалене суддею Даруда І.А.,

в с т а н о в и в :

У вересі 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 
Позов мотивовано тим, що 29.01.2009 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб за час перебування в якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач під час спільного проживання на грунті ревнощів постійно вчиняв сварки, які супроводжувались образами, нецензурними словами. Все це відбувалось в присутності дітей, що негативно впливало на їх розвиток та виховання. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча спроможний забезпечувати дітей, оскільки виїжджає на заробітки, де отримує дохід, який витрачає повністю на свої потреби.
Посилаючись на наведене, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу залиши їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 », та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3 000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 29 січня 2009 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 3 - розірвано.
Після розірвання шлюбу залишено позивачці ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 300 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей та постановити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково і стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно. Вказує на те, що судом не було враховано його матеріальний стан, а саме, що він офіційно не працює, має нерегулярний дохід, на його утриманні перебуває батько пенсійного віку та мати, яка є інвалідом 1 групи, яка постійно потребує лікування. Зазначає, що ним виконуються обов`язки щодо утримання дітей, оскільки він купляє їм першочергові та необхідні речі, а також бере участь у їх вихованні. Посилаючись на те, що обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків, уважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі по 1 500 грн буде відповідати вимогам закону. 

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію вказаної ухвали суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали 29.02.2020.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Зазначає, що твердження апелянта про те, що він бере участь в утриманні дітей є неправдивим, оскільки саме ігнорування тривалий час ним своїх батьківських обов`язків і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В суді першої інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що він працює офіційно в Чеській Республіці та отримує заробітну плату в розмір 30 000 грн. Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, і мама є інвалідом та потребує допомоги, ніякими доказами не підтверджено. З довідки про склад сім`ї слідує, що разом з батьками відповідача проживає їхня донька ОСОБА_6 , а тому вони перебувають на її утриманні. Вказує, що у неї у власності майна не має, коштів на утримання дітей не вистачає, а відповідач не забезпечує їх матеріально, не переймається вихованням дітей, у зв`язку з чим сім`я перебуває у важкому матеріальному становищі. Крім того, син ОСОБА_3 на даний час хворіє псоріазом, а тому потребує лікування, на яке відповідач коштів не надає. 
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 є молодим за віком, працездатним, має постійну офіційну роботу за кордоном, вважає, що він має фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а не у мінімальному, як просить в апеляційній скарзі. Окрім цього, при визначені розміру аліментів, судом першої інстанції враховано потреби дітей з урахуванням їх віку та стану здоров`я, матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків по утриманню дітей. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому така розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 2 300 грн на кожну дитину, суд першої інстанції виходив із того, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, і відповідач визнає позов частково, враховуючи при цьому, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Проте апеляційний суд з висновками суду першої інстанції повністю погодитись не може за наступних обставин.

Судом установлено, що між сторонами 29.01.2009 був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6). 

Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 9, 10).

Згідно з довідкою Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 1650 від 23.09.2019 року діти сторін перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць :
-для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;
-для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, зважаючи на наведене, враховуючи вимоги статей 182, 184 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, часткове визнання позову відповідачем, а саме, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей лише в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину, так як в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач офіційно працює за кордоном та отримує постійний заробіток, і що законом передбачено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, апеляційний суд уважає, що розмір аліментів на утримання дітей, який підлягає стягненню з відповідача, слід змінити, визначивши його в розмірі 1 500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 376 ЦПК України, в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей слід змінити, визначивши розмір аліментів в сумі 1 500 грн щомісячно на кожну дитину, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року в частині визначення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2 300 грн щомісячно - змінити, визначивши розмір аліментів в сумі 1 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач: Судді: