ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003776 пров. № А/857/452/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю., 
представника позивача Стеця Р.Я., 
представника відповідача Гурняк О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авераж Захід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Сидор Н.Т., 
час ухвалення рішення – 16:09:51, 
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 02.12.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Авераж Захід» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (яке суд першої інстанції замінив на правонаступника – Головне управління ДПС у Львівській області), яким просило визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 29.05.2019 року № 3252 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Авераж Захід» та від 17.07.2019 року № 4266 «Про поновлення перевірки ТзОВ «Авераж Захід», призначеної наказом № 3252 від 29.05.2019». 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позов задоволено. Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь ТзОВ «Авераж ОСОБА_1 » суму сплаченого судового збору в розмірі 3842,00 грн. і суму сплачених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем не дотримані встановлені правовими нормами умови та порядок прийняття рішення про проведення перевірки, оскільки ТзОВ «Авераж Захід» включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік шляхом коригування плану-графіка у червні 2019 року, тоді як в плані-графіку на 2019 рік, оприлюдненому на офіційному веб-сайті до 25.12.2018 року, ТОВ «Авераж Захід» не зазначалось. 
Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржені позивачем накази були винесені за наявності достатніх правових підстав та в порядку, встановленому законом, а саме на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України. При цьому, ТзОВ «Авераж Захід» було включене ДФС України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2019 рік шляхом прийняття 12.06.2019 року рішення про його коригування та оприлюднення відкоригованого плану на офіційному веб-сайті ДФС України. Таке коригування плану-графіка було здійснене правомірно на підставі встановлених автоматичним розрахунком ризиків, згідно з якими за результатами господарської діяльності підприємства за період з 03.05.2018 року до 31.03.2019 року, а саме рівень сплати податку на додану вартість та податку на прибуток нижчий на 50 і більше відсотків за рівень сплати у відповідній галузі. Також апелянт наголошує, що 19.06.2019 року посадові особи позивача допустили працівників контролюючого органу до перевірки, однак оскільки на підприємстві були відсутні первинні документи, котрі вилучені в межах кримінального провадження, то відповідно до п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України винесено наказ про перенесення терміну перевірки. А відповідно до наказу від 17.07.2019 року № 4366 поновлено перевірку ТзОВ «Авераж Захід» з 18.07.2019 року, оскільки відпали підстави, передбачені приписами п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України. Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув на користь ТзОВ «Авераж Захід» суму сплачених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн., оскільки позивач не довів дійсності та необхідності в конкретній ситуації, а апелянт вважає дану суму очевидно неспіврозмірною з обсягом наданих адвокатом послуг і складністю справи. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення, в яких виклав свої заперечення, вважає вимоги та доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановив суд, 29.05.2019 року ГУ ДФС у Львівській області прийняло наказ № 3252 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Авераж Захід», відповідно до якого призначено проведення документальної планової виїзної перевірки позивача за період діяльності з 03.05.2018 року до 31.03.2019 року щодо дотримання податкового, валютного, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, початок перевірки з 19.06.2019 року, тривалість 10 робочих днів. Як правову підставу прийняття наказу зазначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та затверджений ДФС України план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік. 
Також відповідач скерував на адресу позивача повідомлення від 29.05.2019 року № 278 про те, що згідно із затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік з 19.06.2019 року буде проводитись документальна планова виїзна перевірка. У зв`язку з вказаним Товариству запропоновано відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій, зокрема регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів. До повідомлення було долучено копію наказу від 29.05.2019 року № 3252. 
12.06.2019 року на офіційному веб-сайті ДФС України було оприлюднено скорегований (на червень 2019 року) План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, відповідно до якого проведення документальної планової перевірки ТзОВ «Авераж Захід» заплановано на червень 2019 року. 
Листом від 13.06.2019 року ТзОВ «Авераж Захід» повідомило ГУ ДФС у Львівській області про те, що на даний час надати документи для проведення планової документальної перевірки не можливо, оскільки первинні документи підприємства перебували у адвоката Колошкіна І.А. та вилучені співробітниками Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України під час проведення обшуку за адресою здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 32091700110000030 від 20.03.2017 року, на підтвердження чого додано копію згаданого протоколу обшуку та витяг з реєстру Національної асоціації адвокатів України щодо адвоката Колошкіна І.А. 20.06.2019 року позивач додатково повідомив відповідача про те, що правоохоронними органами вилучені документи не повертались.
20.06.2019 року ГУ ДФС у Львівській області видало наказ № 3776 про перенесення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авераж Захід», згідно з яким перенесено термін даної перевірки з 20.06.2019 року до дати отримання від Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України копій всіх вилучених документів або забезпечення доступу до них. 
Наказом ГУ ДФС у Львівській області від 17.07.2019 року № 4266 було поновлено з 18.07.2019 року планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Авераж Захід» з питань дотримання податкового, валютного, та іншого законодавства, за період з 03.05.2018 року до 31.03.2019 року, призначену наказом від 29.05.2019 року № 3252, з врахуванням наказу від 20.06.2019 року № 3776. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних наказів відповідача з таких підстав. 
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається  перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Пунктом 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Згідно з пп. 14.1.164 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України план-графік документальних виїзних перевірок – це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року. 
Відповідно до п. п. 77.2, 77.3 ст. 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім – не частіше ніж раз на два календарних роки, високим – не частіше одного разу на календарний рік. 
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Відповідно до п. п. 1, 2 розділу І «Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524 (тут і далі – в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог ст. 77 розділу ІІ ПК України. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.
Формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі – територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах ІІІ-V цього Порядку. Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем Державної фіскальної служби України (далі – ДФС). 
Пунктами 3-4 розділу ІІІ цього Порядку встановлено, що до плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів. 
Структурні підрозділи ДФС надають Департаменту аудиту ДФС до 10 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися документальні планові перевірки, аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану-графіка перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об`єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення. Пропозиції структурних підрозділів ДФС направляються Департаментом аудиту ДФС до територіальних органів ДФС для використання при формуванні плану-графіка.
На рівні територіальних органів ДФС за даними інформаційних ресурсів ДФС та з інших джерел з урахуванням вимог пункту 2 цього розділу проводиться додатковий аналіз платників податків, які відібрані за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС та за пропозиціями структурних підрозділів ДФС, щодо їх належності до реального сектору економіки, а також визначаються ризикові контрагенти, у тому числі ті, які знаходяться на обліку в інших територіальних органах ДФС. 
При включенні підприємств до плану-графіка (коригування плану-графіка) територіальним органам ДФС необхідно встановити наявність структурних підрозділів, дочірніх підприємств, що входять до інфраструктури платників податків – головних підприємств, та направити їх переліки не пізніше 25 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, до відповідних територіальних органів ДФС, на обліку в яких знаходяться вказані підрозділи, для організації контрольно-перевірочних заходів, у тому числі шляхом включення їх до плану-графіка (коригування плану-графіка) у періоди, на які заплановані перевірки головних підприємств.
При відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог ст. 77 розділу ІІ Кодексу необхідним є врахування також вимог п. 102.1 ст. 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог п. 77.3 ст. 77 розділу ІІ Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. 
Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, аналіз наведених вище положень ст. ст. 20, 75, 77 Податкового кодексу України та «Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» дозволяє зробити висновок, що територіальний контролюючий орган має повноваження приймати рішення (наказ) про призначення планової перевірки платника податків в 2019 році лише за наявності визначеної законом передумови, а саме – включення ДФС України цього платника податків до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2019 рік. При цьому план-графік документальних планових перевірок на 2019 рік повинен бути складений та оприлюднений на офіційному веб-сайті ДФС України до 25 грудня 2018 року. 
Також суд правильно зазначив, що встановлене статями 75-81 Податкового кодексу України правове регулювання податкових перевірок визначає певні обов`язкові умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, дотримання яких може бути належною підставою для прийняття керівником податкового органу наказу про проведення перевірки. 
При цьому, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути належною підставою для видання наказу про проведення перевірки. Водночас, процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 08.10.2019 року у справі № 826/11217/18. 
Як встановив суд з наданих сторонами пояснень та письмових доказів, ТзОВ «Авераж Захід» не було включене у сформований, затверджений у встановлений законодавством строк (до 25.12.2018 року) та оприлюднений на офіційному веб-сайті ДФС України план-графік проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік. 
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає правильним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки ГУ ДФС у Львівській області прийняло наказ від 29.05.2019 року № 3252 про проведення планової документальної перевірки ТзОВ «Авераж Захід» за відсутності обов`язкової визначеної законом передумови для його прийняття (включення позивача до плану-графіку проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік), то цей наказ є протиправним і підлягає скасуванню. 
Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки наказ ГУ ДФС у Львівській області від 17.07.2019 року № 4266 про поновлення перевірки є похідним від наказу від 29.05.2019 року № 3252 і прийнятий контролюючим органом з причини нереалізованості цього наказу, тому наказ від 17.07.2019 року № 4266 також слід визнати протиправним і скасувати. 
При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на включення ДФС України ТзОВ «Авераж Захід» до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2019 рік шляхом прийняття 12.06.2019 року рішення про його коригування та оприлюднення відкоригованого плану, зважаючи на таке. 
Нормами ст. 77 Податкового кодексу України не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.
Згідно з положеннями «Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового законодавства має бути річним, а формування квартального плану-графіка передбачено тільки для проведення перевірок з питань державної митної справи. 
Отже, відповідно до положень зазначених нормативно-правових актів включення до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному році інших платників податків не відповідає вимогам ст. 77 Податкового кодексу України. 
Також колегія суддів вважає, що врегулювання порядку проведення податкових перевірок на рівні закону свідчить, що це питання розуміється в контексті гарантій прав платників податків і такі гарантії однорідні із загальними гарантіями захисту від необмеженого державного контролю. А уточнення плану-графіка слід розуміти лише як виправлення помилки стосовно вже включених до оприлюдненого плану-графіка платників податків, а не включення нових.  
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі № 826/11217/18. 
При цьому, описана вище обставинна – невключення ТзОВ «Авераж Захід» до плану-графіку проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік, на переконання колегії суддів, є достатньою та безумовною підставою для скасування оскаржених наказів ГУ ДФС у Львівській області, а тому дослідження інших та оцінка інших доводів відповідача, зокрема, щодо підстав призначення спірної перевірки, підстав коригування ДФС України плану-графіка планових перевірок на 2019 рік тощо, є недоцільним. 
Щодо посилання відповідача на ту обставину, що 19.06.2019 року посадові особи ТзОВ «Авераж Захід» допустили працівників контролюючого органу до перевірки, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом спірна перевірка фактично не була проведена (не складено акт чи довідку про її результати), а тому оскаржені накази як акти індивідуальної дії не реалізовані шляхом їх застосуванням та, відповідно, не вичерпали свою дію. 
Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
А згідно з ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
В свою чергу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. 
На підтвердження факту понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивач надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 29.05.2019 року, укладений між Адвокатським бюро «Стець сини і партнери» і ТзОВ «Авераж Захід»; акт приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2019 року до цього Договору, згідно з яким загальна вартість послуг надання адвокатським бюро «Стець сини і партнери» правової допомоги ТзОВ «Авераж Захід» становить 14000,00 грн.; рахунок-фактуру від 13.11.2019 року № 27 на суму 14000,00 грн.; квитанцію від 14.11.2019 року № 0.0.1522313602.1 про оплату послуг на суму 14000,00 грн. 
Враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами. 
Зокрема, колегія суддів враховує, що в акті приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2019 року детально описано види, обсяг і вартість виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), чітко простежується необхідність і зв`язок цих послуг із розглядом даної справи, а також визначена вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 400,00 грн. не може вважатись необґрунтованою чи завищеною. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.003776 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена виключно у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 18 березня 2020 року