33/804/202/20 
                                                                                266/634/20 
                                               
                                                            Суддя 1-ої інстанції Шишилін О.Г.
              Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                              
                                                                                      
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року                                                                                                  м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката     Танабаша Р.І. на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                     ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - 

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 29 грудня 2019 року, о 21-40 год., за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, вул. Флотська, буд. 194 водій ОСОБА_1 керував автомобілем "BMW" 5351 д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у міському наркологічному диспансері                      м. Маріуполя (КЛПУ), висновок № 612 від 30.12.2019 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
      На постанову суду першої інстанції представник ОСОБА_1 – адвокат Танабаш Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що  в оскаржуваній постанові в якості доказу вини ОСОБА_1 міститься посилання на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ;  висновок, складений за результатами проходження медичного огляду не  свідчить про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без участі     ОСОБА_1 , чим суттєво порушено його права. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на встановлені поліцейськими ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 . Просить постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду - скасувати за таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку                            з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Змістовний аналіз «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,  затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. вказує на те, що для встановлення порушень п. 2.9а ПДР особою необхідно за результатами медичного огляду особи встановити, що вона перебуває у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, що згідно Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду відповідає діагнозу гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю/наркотичних речовин. 
Під час апеляційного розгляду Донецьким апеляційним судом було здійснено запит до КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь», за наслідком якого було отримано  акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 612 від 30.12.2019 року (а.с. 43), згідно якого ОСОБА_1   встановлено діагноз – тверезий, але має факт ретроспективного вживання марихуани. Сам факт встановлення діагнозу тверезий спростовує підозри поліцейських, які направляли ОСОБА_1 на медичний огляд та не породжує будь-яких інших правовідносин. Даний діагноз ОСОБА_1 було зазначено і у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 612 від 30.12.2019 року (а.с. 5), який був наявний в матеріалах провадження як у працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції під час судового розгляду. Наявність в остаточному діагнозі посилання на ретроспективність вживання ОСОБА_1 маріхуани не доводить перебування ОСОБА_1 в стані інтоксикації марихуаною під час керування транспортним засобом в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та дату, а лише вказує на повну картину лабораторного огляду ОСОБА_1 .
Даній обставині судом першої інстанції не було надано належної оцінки, внаслідок чого було зроблено передчасний висновок про перебування ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення, рапорти поліцейських та  повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для складання адміністративного протоколу опосередковано, тобто без висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який би підтверджував перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, який відсутній в матеріалах провадження, не містять доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а отже не можуть підтверджувати вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відеозапис, наявний в матеріалах провадження підтверджує факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак не доводить вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави. 
Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

     ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Танабаша Р.І. задовольнити.
Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 -  скасувати. 
Провадження по справі закрити на підставі  п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            В.В. Куракова