Ухвала
 
10 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/2089/16-ц
провадження № 61-3785ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У січні 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з позивача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 111 грн 76 коп.
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                АТ КБ «ПриватБанк», у якому просив визнати кредитний договір недійсним.
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору задоволено. Визнано недійсним з моменту вчинення кредитного договору б/н від 07 серпня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                 10 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. Розподіл судових витрат між сторонами змінено. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 6 292 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором. У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
24 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня           2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 111 грн 76 коп., у зв`язку з чим справа № 686/2089/16-ц, в силу положень пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною.
 
Предметом позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» є вимога немайнового характеру про визнання кредитного договору недійсним.
 
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції,                              ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до                           Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу               малозначною.
 
Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом                  2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Судді:	М. Є. Червинська  	
 	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун